Ухвала
 
13 вересня 2022 року
м. Київ
 
справа № 712/2004/22
провадження № 61-8795ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 серпня                         2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного відсторонення від роботи,
 
ВСТАНОВИВ:
 
06 вересня 2022 року ОСОБА_1 через представника - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 серпня 2022 року про повернення апеляційної скарги у вказаній справі.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки представником заявника не надано доказів сплати судового збору.
 
У касаційній скарзі представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «про судовий збір».
 
За змістом пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»                       від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. 
 
Предметом спору у цій справі є вимоги, зокрема, про поновлення ОСОБА_1 на роботі з підстав незаконності наказу роботодавця про відсторонення від роботи, прийнятого на підставі статті 46 КЗпП України.
 
Відповідно до частини першої статті 46 КЗпП України відсторонення працівників                  від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.
 
Відсторонення працівника від роботи - один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання.
 
Отже, вимога про поновлення на роботі стосується незаконності саме відсторонення працівника від роботи, а не звільнення працівника та його поновлення на попередній роботі, відповідно, за розгляд судом такої вимоги позивач зобов`язаний сплачувати судовий збір у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про судовий збір». 
 
Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов`язків, то це є спеціальний вид відповідальності роботодавця, спрямований на захист прав звільнених працівників, а тому не входить до структури заробітної плати, у розумінні Закону України «Про оплату праці». Стягнення середнього заробітку за час відсторонення від виконання посадових обов`язків за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці».
 
Отже, пункт 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного відсторонення від роботи під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому така вимога повинна бути оплачена судовим збором.
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає                  2 481,00 грн.
 
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 496,20 грн (2 481,00 грн ?0,2). 
 
Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням представнику заявника строку для усунення недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 13 жовтня 2022 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута представнику заявника.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                     О. В. Ступак