ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5356/22 Справа № 183/5271/21 	  	Головуючий у першій інстанції: Оладенко  О. С. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі  ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1  до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа – ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди,–

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що є споживачем послуг постачання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 . Працівниками відповідача 22.04.2021 та 28.05.2021 складено акти про недопуск, які не відповідають дійсності. Під час візитів працівників відповідача вдома знаходився повнолітній син позивача – ОСОБА_2 , який не будучи ні власником будинку, ні споживачем послуг, не міг допускати чи не допускати до об`єкта працівників відповідача. Після отримання повідомлення про припинення постачання електроенергії позивач майже два місяці знаходився у розпачі та у постійній тривозі, спричиненому імовірним відключенням електроенергії. Вказує, що діями відповідача спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 3000 грн. Тому, уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо складання Актів про недопуск від 22.04.2021 та від 28.05.2021, які були підставою для його повідомлення від 22.04.2021, попереджень від 28.05.2021 та від 31.05.2021 про припинення постачання (розподілу) електроенергії до адреси: АДРЕСА_1 споживачу ОСОБА_1 та самі Акти недійсними, повідомлення та попередження — незаконними та такими, що вчинені з порушеннями п. 5.1.2, п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, п. 6.2.9 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, ст. 60, п. 2 ст. 77 Закону України “Про ринок електричної енергії”, підпункту 4) п. 1 ст. 4 підпунктів 3), 4), 5) п.1 ст. 21 Закону України “Про захист прав споживачів”; стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду 3000,00 грн.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року у позові ОСОБА_1 – відмовлено повністю.
В апеляційній скарзіОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволенні позову в повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. 
Місце проживанням третьої особи  ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 . На день розгляду даної справи на території м. Новомосковськ не ведуться активні бойові дії, що свідчить, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України. 
У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18 травня 1994 року (1/2 частина) та договору купівлі-продажу від 05 листопада 1998 року (1/2 частина) (а.с. 123, 124).
07 жовтня 2003 року між ЕК «Дніпрообленерго» Новомосковського РЕМ, правонаступником якого є відповідач, та третьою особою - ОСОБА_2 укладено договір №9211089 про користування електричною енергією для побутових споживачів, згідно з умовами якого енергопостачальник зобов`язався постачати споживачеві електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 74). Особовий рахунок оформлено на ОСОБА_2 , як споживача послуг, який фактично ними користується.
Договір про надання послуг з позивачем не укладався. Проте, позивач є власником, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відтак вважається споживачем послуг, які надаються відповідачем за вищевказаною адресою.
До відповідача із письмовою заявою з повідомленням про зміну власника домоволодіння, із письмовою заявою про укладення договору щодо користування електричною енергією саме з позивачем — останній не звертався, що визнано позивачем та представником відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та підтверджується протоколом і звукозаписом судового засідання. Крім того, викладене підтверджується письмовою інформацією відповідача від 21.10.2022 року (а.с. 165). Доводи позивача про усні звернення до працівників відповідача із зазначених вище питань є недоведеними, не визнаються відповідачем; будь-які докази на підтвердження такої позиції позивача суду не надано.
22 квітня 2021 року працівниками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» складено акт у відношенні – третьої особи ОСОБА_2 про недопуск до об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17). Згідно пояснень позивача, ОСОБА_2 є його сином та перебував за вказаною адресою.
28 травня 2021 року складено акт про недопуск №2 відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що під час виконання посадових обов`язків на підставі завдання №84 від 28.05.2021 представників АТ “ДТЕК Дніпровські електромережі” не допущено до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії, що розташовані на території домоволодіння споживача по АДРЕСА_1 (а.с. 20).
28 травня 2021 року на ім`я ОСОБА_2 складено попередження про припинення постачання (розподілу) електроенергії за адресою у АДРЕСА_1 з 07.06.2021 о 12:10 у зв`язку з недопуском представників АТ “ДТЕК Дніпровські електромережі” до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії 52802982, що розташовані на території споживача (а.с. 21).
31 травня 2021 року за №105/0324 на ім`я третьої особи ОСОБА_2 , який є повнолітнім сином позивача та проживає за вказаною вище адресою, складено попередження про припинення постачання (розподілу) електроенергії з 14.06.2021 (а.с. 22).
Після попереджень та станом на цей час відключення об`єкта позивача не відбулося.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно з частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Частиною 1 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕП) від 14 березня 2018 року № 312 (далі — Правила).
       За вимогами п. 2.1.3. ПРРЕЕ ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач. Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. 
       Відповідно до п. 2.1.7. ПРРЕЕ У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт.
Згідно з підпунктом 7 пункту 5.2.1 частини 5.2 Розділу V Правил, електропостачальник має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку.
За змістом п.п.12,13 п.5.5.5 ч.5.5. Розділу V Правил споживач електричної енергії зобов`язаний: забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору; забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку.
Відповідно пп.1.2.1 п.1.2 розділу І Правил, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які надаються відповідно до цих правил, Кодексу системи передачі, Кодексу системи розподілу та Кодексу комерційного обліку.
Відповідно до пункту 1.1.1 частини 1.1. Кодекс комерційного обліку електричної енергії визначає основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії.
Відповідно до вимог розділу 6.1 глави IV Кодексу, власники вузлів обліку, а також суб`єкти (власники), які контролюють електроустановки, об`єкти або окремі елементи об`єкта, територію (приміщення), де встановлені вузли обліку (зокрема споживачі), зобов`язані забезпечити безперешкодний доступ уповноваженим представникам контролюючих органів, операторів системи, електропостачальників, ППКО, власників відповідного обладнання та інших заінтересованих сторін, які мають на це право (зокрема субспоживачів), для проведення контрольного огляду та/або технічної перевірки вузлів обліку, зчитування показів, а також отримання інформації, що зберігається в первинній базі даних лічильників електричної енергії.
Згідно п.6.2.6 розділу 6.2 глави IV Кодексу комерційного обліку електричної енергії, якщо протягом двох розрахункових періодів уповноважені представники ППКО/оператора системи або електропостачальника не мали доступу до вузла обліку та ЗВТ споживача, вони направляють споживачу поштою повідомлення про дату наступного відвідування чи прохання передати покази засобу обліку. Якщо після цього споживач не передав дані про кількість спожитої електричної енергії та/або не надав доступу до вузла обліку та ЗВТ, цей факт фіксується актом про недопуск. Водночас якщо недопуск до вузлів обліку та ЗВТ під час проведення їх позапланового контрольного огляду або технічної перевірки спричинений умисними діями (бездіяльністю) споживача, то такий факт фіксується актом про недопуск одразу.
З аналізу вищевказаного законодавства вбачається обов`язок надання споживачем безперешкодного доступу оператора системи до об`єкту споживання та розрахункових засобів комерційного обліку енергії, що встановлюється на об`єктах споживача, зокрема лічильника, яким обліковується спожита електроенергія, з метою проведення технічної перевірки, вимірювання показників якості електричної енергії тощо.
У разі перешкоджання відповідного доступу до електроустановок, споживач несе відповідальність встановлену законом.
При цьому, факт ненадання споживачем оператору системи доступу до вузла обліку фіксується в акті про недопуск.
Згідно п.6.2.6. ККОЕЕ якщо уповноважені представники ППКО/оператора системи або електропостачальника під час відвідування об`єкта не мали доступу до вузла обліку та ЗВТ користувача системи, вони направляють користувачу системи повідомлення про дату наступного відвідування чи про необхідність самостійно передати покази засобу обліку.
       Якщо протягом десяти робочих днів (для індивідуальних побутових споживачів протягом двох розрахункових періодів) від дати отримання повідомлення користувач системи без поважних причин не передав покази засобу обліку або не узгодив дату наступного відвідування, та не надав в узгоджену сторонами дату та час уповноваженим представникам ППКО/оператора системи/електропостачальника доступ до свого об`єкта та електроустановок для контрольного огляду, технічної перевірки, виконання інших робіт, які передбачені цим Кодексом, то це вважається недопуском до вузла обліку або ЗВТ та фіксується відповідним актом про недопуск. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для користувача на вчинення цих дій.
       Якщо недопуск до вузлів обліку та ЗВТ спричинений умисними діями/бездіяльністю користувача системи, то такий факт фіксується актом про недопуск до вузла обліку одразу.
Згідно п.п.6.2.9 та 6.2.10 розділу 6.2 глави IV ККО, у разі відмови споживача, представника ВТКО та/або сторони, яка контролює об`єкт, на якому встановлений вузол обліку, підписувати акт про недопуск або його відсутності в акті робиться відповідний запис. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про недопуск підтверджується відеозйомкою. Складений акт про недопуск споживачем до вузла обліку є підставою для проведення відключення від електропостачання у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку, якщо протягом п`яти робочих днів від дня отримання акта про недопуск ВТКО та/або суб`єкт, який контролює об`єкт, не забезпечить представникам ППКО/електропостачальника/оператора системи доступ до свого об`єкта та електроустановок для контрольного огляду, технічної перевірки, виконання інших робіт, які передбачені цим Кодексом, або не узгодить з ними дату проведення таких робіт.
Відповідно до підп.1 п.7.5 Правил, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.
Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.
Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).
       Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що договір користування електричною енергією укладено з ОСОБА_2 (третьою особою у справі) та саме на його ім”я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 ; встановивши, що позивач із заявою про укладення договору, з повідомленням про зміну власника, до відповідача не звертався; приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не оскаржує акти про недопуск від 22.04.2020 і 28.05.2022 та попередження про припинення постачання електроенергії від 28.05.2020 і 31.05.2020; встановивши, що відключення електроенергії у вказаному вище домоволодіння не відбулось, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про визнання дій протиправними щодо складання актів про недопуск та попередження про припинення постачання електроенергії, про визнання актів недійсними та попереджень незаконними.
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 з 01.06.2020 має власний особистий рахунок № НОМЕР_2 для сплати за спожиту електроенергію за вказаною вище адресою, - не спростовують наведених вище висновків суду. У наданих позивачем рахунках за електроенергію від 30.09.2020, 30.11.2020, 31.12.2021, 31.01.2022, 20.04.2022, 29.08.2022 отримувачем є ТОВ “Дніпровські енергетичні послуги” (код ЄДРПОУ 42082379), яке не є учасником спірних правовідносин; у даній справі відповідачем є постачальник електричної енергії АТ “ДТЕК Дніпровські електромережі” (код ЄДРПОУ 23359034).
       Колегія звертає увагу, що позивач не позбавлений можливості звернутись до відповідача, із наданням необхідного пакету документів у належній формі, для вирішення питання щодо укладення саме із ним, як із новим власником усього домоволодіння по АДРЕСА_1 , договору на постачання електроенергії. 
       Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18) зроблено висновок, що «акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права».
       Зазначений висновок стосується саме способу захисту прав споживача у разі незгоди зі складанням оспорюваних у даній цивільній справі актів про недопуск.
       Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2022 року у справі №953/1681/20 (провадження №61-15990св21).
       Також, у постанові Верховного Суду від 06 вересня 2022 року у справі №369/10226/19 (провадження №61-3958св20) зазначено, що попередження про припинення постачання електроенергії є лише фіксацією порушення, вони не встановлюють для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії.
       Зазначені попередження можуть бути визнані як докази із наданням їм відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору, зокрема щодо визнання неправомірним нарахування боргу чи визнання його незаконним, відшкодування матеріальних збитків, стягнення заборгованості за електроенергію, неправомірне відключення постачання електричної енергії, при вирішенні яких суд зобов`язаний дати оцінку фактам, зазначеним в цих попередженнях.
       З урахуванням викладеного, наявні підстави для висновку про обрання позивачем неналежного, неефективного способу захисту прав споживача.
       Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації. 
       Підставою для відшкодування особі як майнової, так і моральної шкоди є факт завдання такої шкоди внаслідок порушення прав цієї особи.
       Оскільки відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо складання актів про недопуск від 22.04.2021 та від 28.05.2021, які були підставою для його повідомлення від 22.04.2021, попереджень від 28.05.2021 та від 31.05.2021 про припинення постачання (розподілу) електроенергії до об”єкта по АДРЕСА_1 , про визнанн вказаних актів недійсними, а повідомлень та попереджень незаконними, - відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн., яка є похідною.         
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       З урахуванням викладеного, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду – без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення. 
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2022 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова