СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року                                   м. Харків                        Справа № 917/743/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О. , суддя  Фоміна В.О.; 
за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолом" (вх.№3737П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 10.11.2021 у справі №917/743/21 (повний текст рішення складено 17.11.2021 суддею Кльоповим І.Г. у приміщенні господарського суду Полтавської області)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолом", м.Одеса,  
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Слон 7", м.Полтава, 
про стягнення 199773,04 грн, - 

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Технолом" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Слон 7" про стягнення 199773,04 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.09.2020.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.11.2021 у справі №917/743/21 відмовлено у задоволенні позову.
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позов є необґрунтованим та не підтверджений належними доказами, зокрема, суд не визнав допустимим доказ у підтвердження розміру матеріального збитку звіт №22/09/2020 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля MAN, L2000, державний номер НОМЕР_1 , складений суб"єктом оціночної діяльності, оскільки вказану вище оцінку (не експертизу) проведено за межами судового розгляду даної справи, у даному звіті відсутнє посилання, що звіт підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, натомість позивачем у рамках даної справи не заявлялось клопотання про проведення судової експертизи.  З наданих позивачем доказів (доданих до справи документів) неможливо встановити, що проведені позивачем оплати за ремонт автомобіля, є оплатою саме за пошкоджений автомобіль, який був пошкоджений внаслідок ДТП з автобусом відповідача. Так, рахунок-фактура №DNZ_TEF 2003710 від 15.10.2020 містить посилання на наряд-замовлення №2003710 від 30.11.2020. Тобто рахунок-фактура містить посилання на документ, якого не існувало на момент складання такого рахунку. Акт виконаних робіт №DNZ_TEF 2003710 від 30.11.2020 також містить посилання на наряд-замовлення №2003710 від 30.11.2020. Крім того, відповідно до доданих позивачем платіжних доручень оплата за ремонтні послуги була здійснена на підставі рахунку-фактури №DNZ_TEF 2003710 від 15.10.2020 раніше, ніж складено наряд-замовлення №2003710 від 30.11.2020, на який посилається позивач в обгрунтування позовних вимог. Доданий позивачем наряд-замовлення №2003710 не містить дати документа.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Технолом" з рішенням не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області у справі №917/743/21 від 10.11.2021 повністю і ухвалити нове рішення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що господарський суд ніяким чином не пояснив, чому з наданих позивачем доказів (доданих до справи документів) неможливо встановити, що проведені позивачем оплати за ремонт автомобіля не є оплатою саме за пошкоджений автомобіль. Господарський суд фактично відмовив у задоволенні позову у зв`язку з тим, що рахунок-фактура містить посилання на документ, якого не існувало на момент його складання. Апелянт зазначає, що невідповідність дат мала місце виключно як наслідок людського фактору та технічної помилки при складанні документів та жодним чином не може слугувати підставою для сумнівів у проведенні господарської операції. Також суд першої інстанції не надав оцінку договору №1850011/1 від 05.11.2018, що був укладений апелянтом з підприємством, яке здійснювало ремонт автомобіля, та платіжним дорученням №283, №199, згідно з якими перераховано кошти виконавцю робіт. Аплянт зазначає, що ні відповідачем, ні судом не спростовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та ремонтом автомобіля апелянта, факт проведення ремонту та здійснення розрахунків за нього. На думку апелянта, при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми ст.76, 86 Господарського процесуального кодексу України та не застосовано ст.1166, 1194, 1187 Цивільного кодексу України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/743/21; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 917/743/21 до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолом" (вх.№3737П/2) залишено без руху. Встановлено заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолом" (вх.№3737П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 10.11.2021 у справі №917/743/21. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 14.03.2022 об 11:30 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 04.03.2022 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.                    
Однак у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України судові засідання, призначені з 24.02.2022 (в тому числі і в даній справі), не відбулися. В оголошеннях, розміщених на офіційному вебпорталі судової влади України та на сторінці Східного апеляційного господарського суду в мережі "Фейсбук", суд зазначив, що відповідні судові засідання будуть перенесені на іншу дату, про що учасників судових процесів буде повідомлено додатково.
До Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "Зелений Слон 7" електронною поштою надійшло клопотання (вх.№ 2353ел.927 від 26.05.2022), у якому товариство просило відкласти розгляд справи №917/743/21 та призначити справу до розгляду на нову дату.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2022 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О., судді Тарасової І.В. для розгляду даної апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А, суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2022 відкладено розгляд справи №917/743/21. Доведено до відома учасників справи, що дата наступного відкритого судового засідання з розгляду справи №917/743/21 буде визначена після усунення обставин, що становлять загрозу та небезпеку для життя і здоров`я учасників судового процесу. Запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua та телекомунікаційної мережі “Електронний суд”.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 12.09.2022 об 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр.Незалежності, 13, 1-й поверх, у залі засідань №132. Ухвалено учасникам справи – невідкладно повідомити суд про отримання цієї ухвали, зокрема, шляхом надсилання засвідченого електронним цифровим підписом уповноваженої особи відповідного повідомлення на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду. Запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення. З метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу – рекомендовано взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми “Електронний суд” або надсилати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: inbox@eag.court.gov.ua.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 клопотання представника відповідача, адвоката Захарова Т.Г., про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду 12.09.2022 об 11:00 год. у справі №917/743/21 задовольнити. Провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon". Для участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду учасникам справи необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом до мережі "Інтернет", які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення.
У судовому засіданні 12.09.2022, яке проходило у режимі відеоконференції, апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає її безпідставною та необгрунтованою, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області –без змін.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи заявника апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
Позивач, звертаючись до господарського суду з даним позовом, посилався на такі обставини.
05.09.2020 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MAN, L2000, державний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ “Технолом” та автобуса SETRA, державний номер НОМЕР_2 , який є власністю ТОВ “Зелений Слон 7”.
Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталась на 434 кілометрі автомобільної дороги Київ-Харків, біля селища Литвинівка, внаслідок відриву заднього колеса автобуса, що зіткнулося з автомобілем MAN, L2000 (ТОВ “Технолом”) та завдало пошкоджень кабіні та іншим частинам автомобіля.
За результатами дорожньо-транспортної пригоди її учасниками було вирішено скористатись правом, визначеним пунктом 33.2 ст.33 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів”, та складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), у якому зазначена схема ДТП, прізвище водіїв, назви транспортних засобів та їх пошкодження.
Для визначення розміру збитків, завданих внаслідок ДТП, позивачем залучено спеціаліста-автотоварознавця автомобілів. Згідно з висновком, викладеним у звіті №22/09/2020, вартість відновлювального ремонту автомобіля MAN, L 2000, держномер НОМЕР_1 , у результаті його пошкодження при ДТП, беручи до уваги характер завданих пошкоджень, складає 257775, 77 грн.
Для проведення ремонтних робіт позивач залучив ТОВ “Технофорум”, з яким у нього укладено договір №1850011/1 “Про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів”. 
Відповідно до рахунку-фактури №DNZ_TEF 2003710 від 15.10.2020 вартість запчастин для ремонту склала 156958,48 грн, а вартість робіт - 75310,56 грн, що в сумі складає 232269,04 грн. 
Для транспортування пошкодженого автомобіля позивача залучено ФОП Підкуйко А.В., укладено договір №71 на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів від 08.10.2020. Згідно з актом надання послуг №192 від 09.10.2020 йому було сплачено за надані транспортні послуги 17500,00 грн.
На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав такі докази: копію звіту №22/09/2020 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля, виконано оцінювачем Черніковою Р.М.; копію протоколу огляду транспортного засобу від 22.09.2020;  копію акту виконаних робіт №DNZ_TEF 2003710  від 30.11.2020;  копію експрес висновку/калькуляція №22/09/2020  від 22.09.2020; копію договору №1850011/1 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів від 05.11.2018 року; копію рахунку-фактури №DNZ_TEF 2003710 від 15.10.2020; копію акту виконаних робіт №DNZ_TEF 2003710  від 30.11.2020; копію договору №71 на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів від 08.10.2020; товарно-транспортну накладну №09/10/20 від 09.10.2020; платіжне доручення №283 від 01.12.2020; платіжне доручення №199 від 16.10.2020. 
Страховою компанією відповідача - Приватним акціонерним товариством “Страхова компанія “УНІКА” здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 49996,33 грн.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому зазначив, що ним понесені витрати по ремонту автомобіля внаслідок зазначеної ДТП у такому розмірі: вартість запчастин для ремонту склала 156958, 48 грн, вартість робіт 75310,56 грн, що в сумі складає 232269,04 грн. Додатково було понесено витрати на транспортні послуги - 17500,00 грн. Сумарно витрати позивача склали: 232269,04+17500,00=249769,06 грн. За умови часткового відшкодування страховою відповідача 249769,06 - 49 996,33= 199772,71 грн.
Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно з приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є  втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
За положеннями частини 1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Згідно з частиною 1 ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. 
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 ст.1188 Цивільного кодексу України). 
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина 1 ст.1187 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки. 
Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. 
Тобто, володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об`єктом. 
Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (водій, машиніст, оператор тощо). 
Виходячи з положень ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
У разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати, виходячи з вартості запасних частин і відновлюваного ремонту.
Ураховуючи наведене, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Розмір матеріального збитку автомобіля  MAN, L2000, державний номер НОМЕР_1 у сумі 199773,04 грн позивач обґрунтовує звітом №22/09/2020 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля, виконаного оцінювачем Черніковою Р.М.; протоколом огляду транспортного засобу від 22.09.2020; договором №1850011/1 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів від 05.11.2018; рахунком-фактурою  №DNZ_TEF 2003710  від 15.10.2020; актом виконаних робіт №DNZ_TEF 2003710 від 30.11.2020; договором №71 на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів від 08.10.2020; товарно-транспортною накладною №09/10/20 від 09.10.2020; платіжним дорученням №283 від 01.12.2020; платіжним дорученням №199 від 16.10.2020; нарядом-замовленням №2003710.
У ході судового розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що факт скоєння 05.09.2020 ДТП сторонами не заперечується.
У повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду сторони зафіксували обставини ДТП, назви транспотних засобів, схему ДТП тощо, однак інформації про наявність вини з боку відповідача даний протокол не містить. 
З місця ДТП пошкоджений авомобіль своїм ходом дістався до місця призначення, що не заперечується позивачем. 
Згодом, за результатом обстеження автомобіля позивача оцінювачем складено протокол огляду транспотного засобу від 22.09.2020, місцем огляду вказано: м.Харків, вул.Морозова,17А, в якому на підставі зовнішнього огляду автомобіля зазначено опис пошкодження та тип ремонтних робіт  (а.с.17-18).
Позивач зазначає, що ремонтні роботи виконувались Одеською філією ТОВ «Технофорум» на підставі договору №1850011/1 від 05.11.2018 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, укладеного між ТОВ «Технолом» та Одеською філією ТОВ «Технофрум».
За договором №71 від 08.10.2020 на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів, укладеного між ФОП Підкуйко А.В. та ТОВ «Технолом», як стверджує позивач, здійснено транспортування пошкодженого автомобіля, предметом якого є взаємовідносини між замовником і виконавцем з надання послуг з перевезення вантажів по Харкову і Україні.
У пункті 2.1 сторони погодили, що виконавець здійснює перевезення вантажів автомобільним транспортом. За умовами пункту 2.2 договору замовник оплачує послуги виконавця в розмірі та строки, встановлені договором, на підставі виставленого рахунку.
Разом з тим, перевезення яких саме вантажів погодили сторони договору №71 від 08.10.2020, його умовами не конкретизовано.
Згідно з актом надання послуг №192 від 09.10.2020 надано транпортні послуги (буксирування автомобіля MAN, L2000, держномер НОМЕР_1 за маршрутом: вул.Морозова, м.Харків-Дніпропетровська обл, Підгородська міська рада, Комплекс будівель та споруд 17, ТОВ «Дніпро-Скан-Сервіс» на суму 17500,00 грн (а.с.56).
Ураховуючи той факт, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 05.09.2020, а огляд автомобіля здійснено 22.09.2020, тобто через значний проміжок часу, то вказаний доказ не доводить ту обставину, що пошкодження, зазначені у протоколі обстеження, спричинені саме ДТП, що сталася 05.09.2020. 
Крім того, не підтверджуються жодними доказами необхідність транспортування авомобіля MAN, L2000, держномер НОМЕР_1 саме до Дніпропетровської області, оскільки післія ДТП автомобіль рухався самостійно, а рішення про транспортування було прийнято представниками ТОВ «Технолом».
У частині 3 статті 2 Господарського процессуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у  статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 Господарського процессуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 86 Господарського процессуального кодексу України суд оцінює докази     за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Звіт дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля – лише попередній оціночний документ, в який містить професійну думку оцінювача щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.  
Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ. 
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі №924/675/17. 
З огляду на вищезазначеними норми процесуального права, з урахуванням правової позиції Верховного Суду суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а не пояснює чи спростовує наявність будь-яких обставин у справі, як помилково вважає апелянт, оскільки доведення доказами у справі покладається саме на сторін у справі.
Водночас господарський суд з урахуванням стандарту доказування "вірогідність доказів", мотивовано відхилив надані позивачем докази, зокрема, звіт №22/09/2020 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля MAN, L2000, державний номер НОМЕР_1 , складений суб"єктом оціночної діяльності, який в силу приписів пунктів 1, 5 ст.101 Господарського процсуального кодексу України не є екпертизою, а таку оцінку було проведено за межами судового розгляду даної справи, крім того, що у даному звіті відсутнє посилання, що звіт підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, даний звіт  не приймається судом як допустимий доказ. 
Позивачем у даній справі не заявлялось клопотання про проведення судової експертизи. 
Отже, звіт, виконаний за замовленням позивача судом обгрунтовано не прийнято в якості належного та допустимого доказу, оскільки даний висновок не є актом судової експертизи.  
Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №905/3375/15, від 04.10.2019 у справі №914/1949/18.
Як убачається з матеріалів справи та правильно встановлено господарським судом, рахунок-фактура №DNZ_TEF 2003710 від 15.10.2020 містить посилання на наряд-замовлення №2003710 від 30.11.2020, тобто рахунок-фактура містить посилання на документ, якого не існувало на момент складання такого рахунку. 
Акт виконаних робіт №DNZ_TEF 2003710 від 30.11.2020 також містить посилання на наряд-замовлення №2003710 від 30.11.2020.
Крім того, відповідно до платіжних доручень №283 від 01.12.2020, №199 від 16.10.2020 оплата за ремонтні послуги була здійснена на підставі рахунку-фактури №DNZ_TEF 2003710 від 15.10.2020 раніше, ніж складено наряд-замовлення №2003710 від 30.11.2020.
Посилання апелянта на те, що невідповідність дат є наслідком технічної помилки не підтверджується матеріалсми справи.
Господарський суд правильно зазначив, що наряд-замовлення №2003710 (а.с.131-133) не містить дати документа, однак вищезазначені домументи містять посилання саме на наряд замовлення №2003710 від 30.11.2020.
Крім того, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Страховою компанією ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 49996,33 грн.
З огляду на зазначені обставни справи, господарський суд обгрунтовано зазначив, що надані позивачем докази не підтверджують того факту, що проведені позивачем оплати за ремонт автомобіля, є оплатою саме за пошкоджений автомобіль внаслідок ДТП з автобусом відповідача.
Отже, позивачем документально не доведено причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженнями, отриманими під час ДТП та фактично здійсненим ремонтом автомобіля ТОВ «Технолом», а також ту обставину, що шкода, завдана внаслідок ДТП саме з вини автотранспортного засобу відповідача.
Наведені обставини є тією підставою, що виключає можливість покладення на відповідача обов`язку відповідно до приписів частини 1 ст.1172, 1187, 1188 Цивільного кодексу України відшкодувати шкоду, тому.господарський суд дійшов правомірного висновку про необгрунтованість позову та відмову у його задоволенні. 
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не порушено і норми процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, що відповідно до вимог ст.277 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового. 
Колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не убачає. 
Керуючись статтями 254, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технолом" залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду Полтавської області від 10.11.2021 у справі №917/743/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.09.2022.

Головуючий суддя                                                                    О.А. Пуль

Суддя                                                                                           О.О. Крестьянінов 

Суддя                                                                                           В.О. Фоміна