УХВАЛА

22 листопада 2022 року 
м. Київ

справа №812/1613/16
касаційне провадження №К/9901/31202/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бившевої Л.І.,
суддів: Ханової  Р.Ф.,  Хохуляка В.В., 
розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС (далі - Офіс) на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06.02.2017 (суддя Смішлива Т.В.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 (головуючий суддя - Блохін А.А., судді - Гаврищук Т.Г., Сухарьок М.Г.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (далі - Товариство) до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області (далі - Казначейство), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Товариство звернулось до суду із позовом до Офісу, за участі Казначейства, у якому просило: визнати протиправною бездіяльність Офісу, що мало вираз у ненаданні до Казначейства висновку про відшкодування Товариству податку на додану вартість за вересень - листопад 2014 року на загальну суму 374878,00 грн.; зобов`язати Офіс у п`ятиденний строк з дня набрання законної сили рішенням подати Казначейству висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за деклараціями з податку на додану вартість за вересень - листопад 2014 року на суму 374878,00 грн.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Товариство послалася на те, що Офіс здійснив документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з питань достовірності бюджетного відшкодування та нарахування від`ємного значення податку на додану вартість за вересень - листопад 2014 року, результати якої оформлені актом від 25.05.2015 № 12/19-0/05763797,  на підставі висновків якого прийняв податкові  повідомлення-рішення від 09.06.2015: № 0000124710 про зменшення Товариству суми бюджетного відшкодування за вересень - листопад 2014 року на загальну суму 374878,00 грн.; № 0000134710 про зменшення Товариству суми від`ємного значення податку на додану вартість за вересень - листопад 2014 року на загальну суму 374878,00 грн. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28.10.2015 у справі № 812/514/15, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016, податкові повідомлення-рішення від 09.06.2015 № 0000124710 та № 0000134710 були визнані протиправними та скасовані. Однак у 5-ти денний строк після набрання судовим рішенням законної сили Офіс не подав до органу казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодування. Також, станом на дату звернення до суду з вказаним позовом відповідач не здійснив жодних дій, спрямованих на повернення Товариству бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень - листопад 2014 року на загальну суму 374878,00 грн. Товариство вважає зазначену бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує законні права та інтереси позивача.

Луганський окружний адміністративний суд постановою від 06.02.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017, позов задовольнив повністю: визнав протиправною бездіяльність Офісу щодо неподання органу державної казначейської служби висновку про суми відшкодування Товариству податку на додану вартість за вересень, жовтень та листопад 2014 року; зобов`язав Офіс подати до Казначейства висновок про відшкодування Товариству податку на додану вартість за податковими деклараціями з податку на додану вартість за вересень, жовтень та листопад 2014 року у сумі 374878,00 грн. 

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що правомірність заявленої Товариством до відшкодування суми податку на додану вартість за вересень, жовтень та листопад 2014 року у розмірі 374878,00 грн. була підтверджена судовим рішенням у справі № 812/514/15, яке набрало законної сили, тоді як податковий орган не виконав нормативно встановленого припису щодо прийняття та подання до Казначейства  висновку про виплату Товариству суми бюджетного відшкодування за вересень - листопад 2014 року у розмірі 374878,00 грн., чим порушили законні права та інтереси Товариства.

Офіс оскаржив рішення судів попередніх інстанцій до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 14.09.2017 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки: суди не надали належної правової оцінки тому, що Вищий адміністративний суд України ухвалою від 08.08.2017 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу у справі № № 812/514/15, що свідчить про те, що спір про скасування податкових повідомлень-рішень від 09.06.2015 № 0000124710 та № 0000134710 не є остаточно вирішеним, що в подальшому може мати вплив на вирішення даної справи; згідно листа Державної казначейської служби України від 28.10.2016 № 1208/239-18027 Службою безпеки України тимчасово зупинено операції з бюджетними коштами Товариства через їх причетність до функціонуючих непідконтрольних Україна територій Луганської області.

У запереченні на касаційну скаргу Товариство просить суд відмовити у її задоволенні, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 21.11.2022 прийняв касаційну скаргу Офісу до провадження та призначив справу до касаційного розгляду  спрощеному провадженні без повідомлення сторін на 22.11.2022.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог обґрунтовані тим, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 28.10.2015 у справі № 812/514/15, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016, податкові повідомлення-рішення від 09.06.2015 № 0000124710 та № 0000134710 були визнані протиправними та скасовані, що свідчить про правомірність заявленої Товариством до відшкодування суми податку на додану вартість за вересень, жовтень та листопад 2014 року у розмірі 374878,00 грн. та, як наслідок, наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання Офісу подати Казначейству висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за деклараціями з податку на додану вартість за вересень - листопад 2014 року на суму 374878,00 грн., що є предметом спору у даній справі.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Луганського окружного адміністративного суду від 28.10.2015 та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі № 812/514/15 були оскаржені Офісом у касаційному порядку, за касаційною скаргою якої Вищий адміністративний суд України ухвалою від 08.08.2017 відкрив касаційне провадження у справі № 812/514/15.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 № 1401-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, статтю 125 Конституції України викладено в редакції, згідно з якою Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, з дня початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, Верховний Суд України, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України припиняють свою діяльність та ліквідуються у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Також, Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 06.03.2018 прийняв до провадження касаційну скаргу Офісу на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 28.10.2015 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 у справі № 812/514/15 (К/9901/33301/18). Станом на 22.11.2022 касаційна скарга Офісу не розглянута.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі з огляду на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 812/514/15, оскільки зібрані у справі № 812/1613/16 докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Керуючись статтями 236, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 812/1613/16 позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у справі № 812/514/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Луганську Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова 
 В.В. Хохуляк ,
Судді Верховного Суду