ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" листопада 2022 р.                                                        Справа №909/164/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                                                    Бонк Т.Б.
Суддів                                                                                          Бойко С.М.,                                                                                                                        Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання  Залуцький Д.,
представники сторін:
прокурора: Пиць Н.В.
інші учасники справи: не з`явились,
розглянувши апеляційні скарги  Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Енерго Трейдінг" вих.№13/10-223 від 13.10.2022 та керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури від 17.10.2022 №51-2369 вих-22
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 (повний текст рішення складено 26.09.2022, суддя Рочняк О.В., м. Івано-Франківськ)
у справі № 909/164/22
за позовом: керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури, м. Камінь-Каширський, Волинська обл., 
в інтересах держави в особі
позивача: Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської районної державної адміністрації, м. Камінь-Каширський, Волинська обл., 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Енерго Трейдінг", м. Івано-Франківськ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Західний офіс Державної аудиторської служби України, м. Львів, 
про    визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 198 090,00грн
ВСТАНОВИВ:
          У березні 2022 року керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської районної державної адміністрації (далі- Відділу освіти) з позовом до ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" про визнання недійсними додаткових угод №1 від 11.08.2020, №2 від 25.09.2020, №3 від 12.11.2020, №4 від 27.11.2020, №5 від 14.12.2020 до договору №5-Т від 11.06.2020 та стягнення надміру сплачених коштів в сумі 198 090 грн.
          Позовні вимоги обгрунтовані тим, за результатом проведення відкритих торгів  Відділ освіти та ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг"  уклали договір №5-Т від 11.06.2020 про закупівлю товару, умовами якого передбачено  поставку 20  000л бензину за ціною А-92-16,20грн/1л, 30  000л дизпалива за ціною 16,50грн /1л. В подальшому в порушення вимог ЗУ «Про  публічні закупівлі» сторони уклали додаткові угоди  №1 від 11.08.2020, №2 від 25.09.2020, №3 від 12.11.2020, №4 від 27.11.2020 та №5 від 14.12.2020, відповідно до умов яких суттєво підвищено ціни на бензин А-92 та дизельне паливо, та відповідно зменшено обсяги предмету договору. У зв`язку з чим прокурор вказує, що такі додаткові угоди не відповідають вимогам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому мають бути визнані судом недійсними, а  кошти в сумі 198 090 грн, які зайво сплачені Відділом освіти за поставлений товар за безпідставно підвищеними цінами,  підлягають  стягненню з відповідача. 
          Як на наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Відділу освіти прокурор зазначив про нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави, що має наслідком ненадходження коштів до Державного бюджету, а використання коштів з порушенням вимог законодавства підриває  матеріальну та фінансову основу  системи бюджетного фінансування.

          Рішенням           Господарського суду Івано-Франківської області від  14.09.2022 у справі № 909/164/22 у задоволенні позову про визнання недійсними додаткових угод: №1 від 11.08.2020,    №2 від 25.09.2020, №3 від 12.11.2020,    №4 від 27.11.2020, №5 від 14.12.2020 до договору №5-Т від 11.06.2020, укладених  Відділом освіти та ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" відмовлено. Присуджено до стягнення з відповідача  на користь Відділу освіти 198    090,00грн. Присуджено до стягнення з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури  2    971,35грн судового збору. Присуджено до стягнення з    Волинської обласної прокуратури в дохід державного бюджету України 9 924 грн судового збору.
          При прийнятті рішення суд першої виходив з того, що як на правову підставу позову прокурором зазначено порушення вимог ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", водночас, оскільки  оголошення про проведення закупівлі опубліковано замовником 18.04.2020, тобто до введення в дію нової редакції Закону України Про публічні закупівлі", правовідносини у цій справі регулюються Законом України «Про публічні закупівлі» в попередній редакції, яким передбачено, що укладені угоди з порушенням вимог частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в силу статті 37 указаного Закону, є нікчемними. Здійснивши аналіз умов оспорюваних додаткових угод, суд встановив, що ціна на дизельне паливо збільшена сторонами з 16 грн 50 коп. до 26 грн 46 коп. за 1 л, а на бензин А-92 - з 16 грн 20 коп. до 25 грн 92 коп., тобто більш ніж на 60 %, що в свою чергу призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів. Відтак суд дійшов висновку, що додаткові угоди до договору №5-Т від 11.06.2020 №№1 - 5 є недійсними (нікчемними) в силу закону, а тому позовні вимоги про визнання недійсними вищевказаних додаткових угод не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Встановивши, що через недобросовісне збільшення ціни відповідачем та в результаті укладення нікчемних додаткових угод державі в особі Відділу освіти заподіяна шкода у вигляді надмірно сплачених грошових коштів в сумі 198 090 грн, суд вказав що, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача надмірно сплачених коштів є обґрунтованою та належить до задоволення.
          Здійснюючи розподіл судових витрат, суд встановив, що за подання позову до суду прокурор мав сплатити судовий збір у розмірі 15  376,35грн, однак фактично прокурор сплатив судовий збір на загальну суму 5  452,35  грн, у зв`язку з чим суд вказав, що з Волинської обласної прокуратури в дохід державного бюджету України  слід стягнути 9924грн недоплаченого судового збору.

          Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
          Керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури та ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" не погодились з вказаним рішенням суду першої інстанції.  
          Зокрема, керівник  Камінь-Каширської окружної прокуратури  оскаржив рішення  в частині  розподілу судових витрат та стягнення з   Волинської обласної прокуратури в дохід державного бюджету України 9 924 грн судового збору, в цій частині просить рішення  скасувати та  ухвалити нове рішення, яким  стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської районної державної адміністрації 9 924 грн судового збору.
          В апеляційній скарзі прокурор вказує, що  оскільки позовна заява подана  в інтересах держави в особі Відділу освіти, то позивачем у даній справі є такий Відділ, а відтак відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 15.01.2019 у справі №908/799/17, від 12.01.2021 у справі №908/730/19,  суд повинен був покласти стягнення судових витрат на позивача, а не прокурора.

          В апеляційній ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг"(відповідач) просить оскаржуване рішення скасувати.
          Відповідач вказує, зокрема, що  договір №5-Т від 11.06.2022 на закупівлю товарів укладено відповідно до вимог законодавства, а саме: ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі. Зазначає, що  коливання цін на ринку підтверджується експертним висновком (довідками) торгово-промислової палати про ціну на товар/коливання такої ціни на ринку, а також, що  стаття 36 Закону України "Про публічні закупівлі"  дозволяє після укладення основного договору про закупівлю змінювати істотні умови договору, тому ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" змінив у додаткових угодах №1 від 11.08.2020, №2 від 25.09.2020, №3 від 12.11.2020, №4 від 27.11.2020, №5 від 14.12.2020 ціну за одиницю товару без зміни загальної суми договору, що потягло в результаті зменшення обсягів закупівлі, що не заборонено п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону. 
          Крім того, в апеляційній скарзі скаржник вказує, що прокурор необгрунтовано  не визначив позивачами у даній справі Державну фінансову інспекцію України та Державну аудиторську службу України, які, на думку апелянта, уповноважені здійснювати  передані державою відповідні функції у спірних правовідносинах. 

          У відзиві на апеляційну скаргу відповідача прокурор просить залишити таку скаргу без задоволення, зазначаючи, зокрема, що  закон не зобов`язує прокурора подавати  позов в особі всіх органів, які можуть здійснювати захист держави у спірних правовідносинах, належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №924/1240/18, прокурор вказує, що надані постачальником довідки Торгово-промислової палати не є належними доказами на підтвердження коливання ціни на пальне, оскільки такі документи лише констатують рівень загальних ринкових цін на пальне на певну дату і не доводять їх коливання.

          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 у справі № 909/164/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора та прийнято апеляційні скарги  до спільного розгляду.
          Ухвалою від 04.11.2022 призначено розгляд справи в судовому засіданні 29.11.2022.
          У судовому засіданні 29.11.2022 прокурор підтримав доводи апеляційної скарги в частині розподілу судових витрат та заперечив щодо апеляційної скарги відповідача.
          Інші учасники справи не забезпечили явки своїх представників в судове засідання. Копії ухвал апеляційного суду надіслані учасникам справи на їх електронні адреси, зокрема, ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг"   - на  investenergo.office@gmail.com, яка вказана в апеляційній скарзі.

          Враховуючи те, що  суд не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні представників учасників справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, не відкладаючи розгляду справи. 
          Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін з огляду на наступне.

          Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :           

          18.04.2020 на сайті ProZorro Відділом освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської районної державної адміністрації (замовник публічної закупівлі) опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів UA-2020-04-18-001398-9-b щодо закупівлі бензину А-92 - в кількості 20000 л та палива дизельного - 30 000 л з очікуваною вартістю 1 250 000 гривень. Строк поставки товарів - до 31 грудня 2020 року (том 1, а.с.24-30).
          Відповідно до реєстру пропозицій, на аукціон було подано чотири тендерні пропозиції такими учасниками: ТОВ "Транс Ойл Сервіс" (первинна пропозиція 675000 грн, остаточна пропозиція 675000 грн), ТОВ "Солвінг Сістемс" (первинна пропозиція 853800 грн, остаточна пропозиція 818400 грн), ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг", (первинна пропозиція 859800 грн, остаточна пропозиція 819000 грн), ТОВ "Вог Кард" (первинна пропозиція 925000 грн, остаточна пропозиція 819 500 грн).
          У протоколі розкриття тендерних пропозицій визначено переможця аукціону - ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" з пропозицією 819 000 грн з ПДВ.
           11.06.2020 між Відділом освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської райдержадміністрації (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Енерго Трейдінг" (постачальник) укладено договір №5-Т про закупівлю товару (том 1, а.с.34-38).
          Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати (поставити) покупцю товар - основний словник національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 09130000-9 нафта та дистиляти (бензин А-92, паливо дизельне), визначений за цінами (далі - товар), зазначеними у специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.
          Найменування та кількість товару: бензин А-92 - 20 000 л, паливо дизельне - 30 000 л (п. 1.2).
          Згідно з п. 1.3 договору, сторони можуть внести зміни до договору щодо кількості (обсягу) у випадках, передбачених договором та  Законом України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VІІІ  (зі змінами) шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору, яка являється його невід`ємною частиною.
          Пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна договору становить: 819000 грн, у тому числі ПДВ 136 500 грн.
          Відповідно до п. 3.2 договору сторони можуть внести зміни до договору щодо зміни ціни у випадках, передбачених договором та Законом України "Про публічні закупівлі" 25.12.2015 №922-VІІІ (із змінами) шляхом підписання сторонами додаткової угоди до договору, яка являється його невід`ємною частиною.
          Розрахунки за товар здійснюються на умовах відстрочки платежу протягом 15 банківських днів з дня поставки (передачі) товару (п.4.1).
          Строк (термін) поставки (передачі) товару: з моменту укладення договору по 31.12.2020 (п.5.1).
          Відповідно до п.11.1 договору, істотні умови про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених договором та  Законом України "Про публічні закупівлі"  від 25.12.2015 №922-VІІІ  (із змінами), зокрема:
2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;
8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень ч.5  ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VІІІ  (із змінами).
          Відповідно до специфікації, яка є додатком до договору про закупівлю товару №5-Т від 11.06.2020 ціна бензину А-92 становить 13 грн 50 коп. без ПДВ; 16 грн 20 коп. з ПДВ за 1 л., кількість л. -20000, вартість - 324000 грн,; ціна дизельного палива становить 13 грн 75 коп без ПДВ; 16 грн 50 коп. з ПДВ за 1 л, кількість 30 000 л, вартість 495000 грн. Всього: 819 000 грн (том 1, а.с. 38).
          За період з 11.08.2020 по 14.12.2020  Відділ освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської райдержадміністрації (покупець) та ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" (постачальник) на підставі  ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VІІІ  (із змінами) та п.11 п.п.2 договору про закупівлю товару №5-Т від 11.06.2020 уклали ряд додаткових угод до договору про закупівлю, а саме:
- додаткову угоду №1 від 11.08.2020, відповідно до якої внесено зміни в додаток №1 до договору (Специфікацію), зокрема змінено ціну за одиницю товару. Так, ціна бензину А-92 без ПДВ становить 14 грн 85 коп., з ПДВ 17 грн 82 коп. за 1 л; ціна дизельного палива без ПДВ становить 15 грн 10 коп., з ПДВ 18 грн 12 коп.за 1 л. При цьому, загальна ціна договору не змінилася та становить 819 000 грн за рахунок зменшення кількості об`ємів поставки палива (том 1, а.с. 39-40);
- додаткову угоду №2 від 15.09.2020, відповідно до якої внесено зміни до договору в частині ціни за одиницю товару, а саме: встановлено вартість 1 л бензину А-92 у розмірі 19 грн 56 коп. з ПДВ; вартість 1 л  палива дизельного 19 грн 92 коп. з ПДВ. Також зазначено, що зазначена зміна не призводить до збільшення суми, визначеної в договорі. Крім того, змінено додаток №1 до договору  та викладено його в новій редакції (том 1, а.с. 41-42);
- додаткову угоду №3 від 12.11.2020, відповідно до якої до якої внесено зміни до договору в частині ціни за одиницю товару, а саме: встановлено вартість 1 л бензину А-92 у розмірі 21 грн 48 коп. з ПДВ; вартість 1 л  палива дизельного 21 грн 90 коп. з ПДВ. Також зазначено, що зазначена зміна не призводить до збільшення суми, визначеної в договорі. Крім того, змінено додаток №1 до договору  та викладено його в новій редакції (том 1, а.с. 43);
- додаткову угоду №4 від 27.11.2020, відповідно до якої внесено зміни до договору в частині ціни за одиницю товару, а саме: встановлено вартість 1 л бензину А-92 у розмірі 23 грн 58 коп. з ПДВ; вартість 1 л  палива дизельного 24 грн 06 коп. з ПДВ. Також зазначено, що зазначена зміна не призводить до збільшення суми, визначеної в договорі. Крім того, змінено додаток №1 до договору  та викладено його в новій редакції (том 1, а.с. 44);
- додаткову угоду №5 від 14.12.2020, відповідно до якої внесено зміни до договору в частині ціни за одиницю товару, а саме: встановлено вартість 1 л бензину А-92 у розмірі 25 грн 92 коп. з ПДВ; вартість 1 л  палива дизельного 26 грн 46 коп. з ПДВ. Також зазначено, що зазначена зміна не призводить до збільшення суми, визначеної в договорі. Крім того, змінено додаток №1 до договору  та викладено його в новій редакції (том 1, а.с. 45).
          Як вбачається з вищевказаних додаткових угод, необхідність внесення таких змін обґрунтовувалася виникненням економічних обставин, пов`язаних зі зміною ціни товару на ринку нафтопродуктів. Коливання цін на ринку нафтопродуктів сторони у договорі підтверджували ціновими довідками Торгово - Промислової палати України, а саме:
-відповідно до цінової довідки Волинської торгово-промислової палати №В-851 від 03.08.2020 за результатами аналізу знайдених в доступних інформаційних джерелах мережі інтернет комерційних пропозицій АЗС, які займаються реалізацією дизельного пального по Волинській області, станом на 03.08.2020 ціна на дизельне паливо становить 22 грн 64 коп., на бензин А-92 - 22 грн 10 коп. за 1 л (том 1, а.с.47);
- відповідно до цінової довідки Волинської торгово-промислової палати №В-985 від 22.09.2020 станом на 22.09.2020 мінімальна ціна на бензин А-92 становить 19,80 грн/л, максимальна - 25,49 грн/ц, на дизельне паливо - мінімальна - 20,10 грн/л, максимальна - 25,49 грн/л (том 1, а.с.49);
- відповідно до цінової довідки Чернівецької торгово-промислової палати №1179 від 11.11.2020 згідно з даними офіційного веб-сайту Мінфін середні ціни пального на АЗС України станом на 11.11.2020 становили: бензину А-92 - 23,15 грн за 1 л, дизельного палива - 23,51 грн за 1 л (том 1, а.с.51);
- за висновком Дніпропетровської торгово-промислової палати №217 від 23.11.2020 за результатами цінового моніторингу рівня цін на АЗС на ринку України станом на 19.11.2020 складав: на бензин А-92 -18,99 грн/л - 26,78 грн/л, на дизельне паливо - від 18,90 грн/л до 26,78 грн/л (том 1, а.с.53);
- у ціновій довідці Волинської торгово-промислової палати №В-1273 від 22.09.2020 зазначено, що за результатами аналізу знайдених в доступних інформаційних джерелах мережі інтернет комерційних пропозицій АЗС, які займаються реалізацією дизельного пального по Волинській області станом на 14.12.2020 мінімальна ціна на бензин А-92 становить 21,65 грн/л, максимальна - 26,99 грн/л, на дизельне паливо - від 20,45 грн/л до 26,99 грн/л (том 1, а.с. 55).
          Матеріали справи містять копії листів ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг", адресованих Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської райдержадміністрації  (№988 від 04.08.2020, №22/0901 від 22.09.2020, №11/1111 від 11.11.2020, №23/11 від 23.11.2020, №14/12 від 14.12.2020) з пропозиціями про внесення змін до договору про закупівлю.
          Відповідно до наявних в матеріалах справи видаткових накладних на виконання умов договору №5-Т від 11.06.2020 ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" поставило Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської райдержадміністрації 22450 л дизельного палива та  15456 л бензину А-92 на загальну суму 818 805 грн (а.с.56-60), в т.ч.:
-на підставі видаткової накладної №РН-0000647 від 12.06.2020 - 3000 л дизельного палива за ціною 13 грн 75 коп. без ПДВ та 2000 л бензину А-92 за ціною 13 грн 50 коп. без ПДВ, всього на суму 81900 грн;
- на підставі видаткової накладної №РН-0001013 від 14.08.2020 - 2500 л дизельного палива за ціною 15 грн 10 коп. без ПДВ та 2500 л бензину А-92 за ціною 14 грн 85 коп. без ПДВ, всього на суму 89850 грн;
- на підставі видаткової накладної № РН-0001288 від 29.09.2020 - 3500 л дизельного палива за ціною 16 грн 60 коп. без ПДВ та 3000 л бензину А-92 за ціною 16 грн 30 коп. без ПДВ, всього на суму 128 400 грн;
- на підставі видаткової накладної №РН-0001597 від 13.11.2020 - 5600 л дизельного палива за ціною 18 грн 25 коп. без ПДВ та 4000 л бензину А-92 за ціною 17 грн 90 коп. без ПДВ, всього на суму  208 560 грн;
- на підставі видаткової накладної № РН-0001814 від 15.12.2020 - 7850 л дизельного палива за ціною 22 грн 05 коп. без ПДВ та 3950 л бензину А-92 за ціною 21 грн 60 коп. без ПДВ, всього на суму  310 095 грн.
          Платіжними дорученнями №672 від 17.06.2020 на суму 81 900 грн, №3 від 20.08.2020 на суму 20 000 грн, №766 від 20.08.2020 на суму 69 850 грн, №868 від 06.10.2020 на суму 128400 грн, №954 від 17.11.2020 на суму 208 560 грн, №1077 від 21.12.2020 на суму 305 095 грн, №11 від 21.12.2020 на суму 5000 грн позивач перерахував відповідачу кошти за поставлені ПММ на загальну суму 818 805 грн (том 1, а.с. 61-67).
          За твердженнями прокурора, позивач відповідно до ціни паливно-мастильних матеріалів, зазначеної у договорі, мав сплатити за поставлені дизельне паливо та бензин А-92 кошти у розмірі 620 715 грн, натомість сплатив 818 805 грн.
          Листами №51-1324вих-21 від 09.09.2021 та №51-250вих-22 від 02.02.2022 виконувач обов`язки керівника Камінь-Каширська окружної прокуратури звернувся до Відділу  освіти з повідомленнями про те, що окружною прокуратурою у ході вивчення стану законності у сфері публічних закупівель товарів, робіт та послуг виявлено факт порушення інтересів держави внаслідок незаконного підвищення ціни товару, визначеної в договорі про закупівлю. З метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді, керуючись  ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", просила надати, зокрема документи, що стали підставою для укладення додаткових угод та інформацію щодо виконання договору (том 1, а.с. 31-32, 68-70).
          Листом №55/01-10/2-21 від 15.09.2021 Відділ освіти у відповідь на лист №51-1324вих-21 від 09.09.2021 повідомив прокуратуру про те, що відділом переговори стосовно підвищення ціни за одиницю товару не проводились, відповідні заперечення до ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" не надсилались; внаслідок підвищення ціни за одиницю товару були виділені додаткові бюджетні кошти для закупівлі бензину та дизельного палива; у 2021 році Відділом освіти закупівлі нафти і дистилятів не проводились (том 1, а.с. 33).
          Листом №7/01-10/2-22 від 04.02.2022 Відділом освіти у відповідь на лист №51-250вих-22 від 02.02.2022 повідомлено Камінь-Каширську окружну прокуратуру в т.ч. про те, що Відділ освіти, молоді та спорту не заперечує проти представництва Камінь-Каширської окружної прокуратури інтересів держави в суді за фактом стягнення з  ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг"  надмірно сплачених коштів (том 1, а.с. 71).
          Листом №51-429вих-22 від 22.02.2022 Камінь - Каширська окружна прокуратура повідомила Відділ освіти про те, що прокуратурою ініційовано  пред`явлення в інтересах відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської райдержадміністрації позову до суду про визнання недійсними додаткових угод до договору №5-Т від 11.06.2020 та стягнення з ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" надмірно сплачених коштів у сумі 198 090 грн (том 1, а.с. 84).
          Також в матеріалах справи наявний лист Камінь - Каширської окружної прокуратури, адресований начальнику управління Західного офісу Державної аудитслужби у Волинській області  №51-1315вих-21 від 07.09.2021 щодо проведення перевірки відкритих торгів UA-2020-04-18-001398-9-b про закупівлю Відділом освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської райдержадміністрації   нафти та дистилятів(том 1,а.с. 72).
          Доказів щодо проведення такої перевірки в матеріалах справи немає.
          При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:
          Предметом даного спору є вимоги прокурора, заявлені в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської районної державної адміністрації до ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" про визнання недійсними додаткових угод №1 від 11.08.2020, №2 від 25.09.2020, №3 від 12.11.2020, №4 від 27.11.2020, №5 від 14.12.2020 до договору №5-Т від 11.06.2020 та стягнення надміру сплачених коштів в сумі 198 090 грн.
          Згідно з частиною другою  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Тобто, зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.
          Конституційний Суд України у своєму рішенні №4-рп/2008 від 01.04.2008 зазначив, що неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої і судової влади  Конституції  та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.
          Статтею 1 Закону України "Про прокуратуру"  встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені  Конституцією України  функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених цим Законом. Згідно з частиною третьою статті 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
          За приписами частини четвертої  статті 23 Закону України "Про прокуратуру"  наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень.
          Відповідно до  статті 53 ГПК України  прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених  статтею 174 цього Кодексу.
          Аналіз положень статті 53 Кодексу у взаємозв`язку зі змістом частини третьої  статті 23 Закону України "Про прокуратуру"  дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження.
          Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
          Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому  статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
          Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
          Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого  статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Означену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
          Як вбачається з матеріалів даної справи, позов поданий прокурором в інтересах держави в особі Відділу освіти, який є стороною спірних договорів та на користь якого спрямована вимога про стягнення коштів.
          У постановах у справі № 924/1237/17 від 20.09.2018, у справі № 918/313/17 від 27.02.2018, у справі № 912/989/18 від 21.03.201 Верховний Суд вказав, що проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання  у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.
          Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.
          Згідно з ч. 3 ст. 19 Бюджетного кодексу України учасниками бюджетного процесу є органи, установи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями (правами та обов`язками з управління бюджетними коштами).
          Відповідно до п. 7 Положення про Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської райдержадміністрації відділ у межах своїх повноважень забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.
          Як вбачається з матеріалів даної справи, листами №51-1324вих-21 від 09.09.2021 та №51-250вих-22 від 02.02.2022 Камінь-Каширська окружна прокуратура зверталася до Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської райдержадміністрації з повідомленнями про те, що окружною прокуратурою у ході вивчення стану законності у сфері публічних закупівель товарів, робіт та послуг виявлено факт порушення інтересів держави внаслідок незаконного підвищення ціни товару, визначеної в договорі про закупівлю.
          Листом №7/01-10/2-22 від 04.02.2022 Відділом освіти повідомлено Камінь-Каширську окружну прокуратуру, що він не вживав заходи претензійно-позовного характеру з метою стягнення з ТОВ "Інвес Енерго Трейдійнг" надмірно сплачених коштів та не заперечує проти представництва Камінь-Каширської окружної прокуратури інтересів держави в суді за фактом стягнення з  ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг"  надмірно сплачених коштів.
          Вказані обставини свідчать про те, що Відділу освіти ще з вересня 2021року було відомо  про виявлені факти порушення інтересів держави внаслідок незаконного підвищення ціни товару, визначеної в договорі про закупівлю, однак уподовж тривалого часу жодних заходів щодо повернення надмірно сплачених коштів Відділ не вживав.
          Позов прокурором направлено до суду 11.03.2022.
          Відтак колегія суддів вважає обгрунтований висновок місцевого суду, що прокурором дотримано встановлений  статтею 23 Закону України "Про прокуратуру"  порядок щодо звернення до органів, уповноважених на захист майнових інтересів держави, з повідомленням про виявлені порушення вимог законодавства при використанні бюджетних коштів в сфері здійснення публічних закупівель. 
          Щодо доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, про те, що прокурор необгрунтовано  не визначив позивачами у даній справі Державну фінансову інспекцію України та Державну аудиторську службу України, які, на думку апелянта, уповноважені здійснювати  передані державою відповідні функції у спірних правовідносинах, колегія суддів зазначає, що при визначенні органу, в інтересах якого пред`являється позов, прокурор не повинен перелічувати усі без винятку органи, уповноважені державою на здійснення повноважень із захисту інтересів держави у відповідному спорі, оскільки згідно зі статтею 53 Господарського процесуального кодексу України та статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурору достатньо довести, що орган, в інтересах якого заявлено позов, уповноважений на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах і суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи прокурора щодо наявності чи відсутності повноважень органу (-ів) влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі № 923/449/18).
          Крім того, у постанові від 18.06.2021 у спарві №927/491/19 Верховний Суд вказав, що  враховуючи, що позов містить вимогу про стягнення надмірно сплачених за Договором грошових сум на користь Відділу (і не містить вимоги про стягнення отриманого за договором в дохід держави), Верховний Суд вважає, що зазначення саме Відділу, а не Держаудитслужби як органу, в особі якого подано позов в інтересах держави, є виправданим.
          Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу. Наявність інтересу означає, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб.
          В силу вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;   особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
          Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.
          Відповідно до частин 1, 3  статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою   статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
          Згідно зі  статтею 1 Закону України "Про публічні закупівлі"  договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником торгів за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.
          Матеріалами справи підтверджено, що за результатом проведення відкритих торгів  Відділ освіти та ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг"  уклали договір №5-Т від 11.06.2020 про закупівлю товару, умовами якого передбачено  поставку 20  000л бензину за ціною А-92-16,20грн/1л, 30  000л дизпалива за ціною 16,50грн /1л. 
          В подальшому сторони уклали додаткові угоди  №1 від 11.08.2020, №2 від 25.09.2020, №3 від 12.11.2020, №4 від 27.11.2020 та №5 від 14.12.2020, якими змінювали вартість товару і його обсяг.
          Зі змісту позовної заяви вбачається, що як на правову підставу для визнання недійсними оспорюваних додаткових угод прокурор посилався на порушення  вимог  ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", який вступив в дію 19.04.2020.
          Разом з тим, як вірно встановив суд першої інстанції, оголошення про проведення закупівлі опубліковано Відділом освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської райдержадміністрації на сайті Прозорро 18.04.2020, тобто до введення в дію нової редакції Закону України  «Про публічні закупівлі».
          Відповідно до пунктів 5, 6 Розділу X нової редакції Закону України  «Про публічні закупівлі», який вступив в дію 19.04.2020 передбачено, що процедури закупівель товарів, робіт і послуг, розпочаті до введення в дію цього  Закону, завершуються відповідно до порядку, що діяв до введення в дію цього  Закону. Договори про закупівлю, укладені у порядку та на умовах, установлених до введення в дію цього  Закону, виконуються в повному обсязі до закінчення строку, на який такі договори були укладені. Зміни до таких договорів вносяться у порядку та на умовах, встановлених до введення в дію цього  Закону, тобто до 19.04.2020, коли набрала чинності нова редакція Закону України.
          Таким чином, враховуючи, що в даному випадку процедура закупівлі розпочата до введення в дію нової редакції Закону України  «Про публічні закупівлі», правовідносини у цій справі регулюються Законом України  «Про публічні закупівлі» в попередній редакції.
           Частиною першою статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених Законом "Про публічні закупівлі".
          Приписами пунктів 1, 2 частини четвертої статті 36 зазначеного Закону передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.
          Відповідно до пункту 7 частини другої статті 22 Закону України "Про публічні закупівлі" тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов. 
          Системний аналіз положень частини першої статті 525, статті 526, частини першої статті 651 ЦК України та положень частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
          У пункті 11.1. договору передбачено, що істотні умови про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків, передбачених договором та  Законом України "Про публічні закупівлі"  від 25.12.2015 №922-VІІІ  (із змінами), зокрема,  зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.
          Положеннями частини першої статті 37 Закону України "Про публічні закупівлі"  однією з підстав нікчемності договору про закупівлю було прямо визначено укладення такого договору з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.
          Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19  вказав, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке    робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми    Закону "Про державні закупівлі"  нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).
          Таким чином, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.
          Водночас, внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.
          Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища як коливання ціни на ринку.
          Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди.
          При цьому існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.
          На підтвердження підстав укладення оспорених додаткових угод та коливання ціни товару на ринку відповідач надавав  позивачу цінові довідки торгово-промислової палати  щодо середніх цін на пальне (в т.ч. дизельне пальне та бензин А-92) станом на 03.08.2020, 22.09.2020, 11.11.2020, 19.11.2020, 14.12.2020, тобто на конкретні дати.
          Разом з тим, у постанові від 13.10.2020 у справі №912/1580/18 Верховний Суд вказав, що у документах, які видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
          Висновки Торгово-промислової палати можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку, але вищезазначені довідки не відповідають вищезазначеним вимогам та не містять інформацію про коливання ціни палива на ринку (не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення за період), а лише містить інформацію про середньоринкові ціни на пальне станом на відповідну дату.
          Одночасно постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (правова позиція викладена Верховним Судому складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19).
          Як вбачається з аналізу додаткових угод, ціна на дизельне паливо збільшена сторонами з 16,50 грн до 26,46грн за 1 л, а на бензин А-92 - з 16,20 грн до 25,92 грн, тобто більш ніж на 60 %.          
          При цьому, як встановив суд першої інстанції, за відомостями Мінфіну, які є у загальному доступі, станом на 30.04.2020 (дату подання відповідачем тендерної пропозиції) середні ціни в Україні на бензин А-92 становили 21 грн 16 коп., а на дизельне паливо - 21 грн 62 коп. Станом на 11.06.2020 (дату укладення договору) знову ж таки за загальнодоступними даними Мінфіну, середні ціни в Україні на бензин А-92 становили 20 грн 87 коп., а на дизельне паливо - 21 грн 36 коп. 
          Отже, початково в договорі сторони визначили меншу ціну ніж та, що існувала на ринку станом на момент його укладення.
          Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сторони договору допустили зловживання своїм правом на зміну умов договору, адже кожною наступною додатковою угодою ціна збільшувалась майже на максимально допустимий рівень - 9,97 % - 9,99%.
          Відтак суд першої інстанції вірно вказав, що додаткові угоди до договору №5-Т від 11.06.2020 №№1 - 5 є недійсними (нікчемними) в силу закону, а тому позовні вимоги про визнання недійсними вищевказаних додаткових угод не є належним способом захисту права чи інтересу позивача.
          Вказані висновки суду першої інстанції щодо обрання прокурором неналежного способу захисту ніким зі сторін не оскаржені.
          Через таке недобросовісне збільшення ціни відповідачем та в результаті укладення нікчемних додаткових угод державі в особі Відділу освіти заподіяна шкода у виді надмірно сплачених грошових коштів в розмірі 198 090 грн, зокрема:
          -вартість переданого у серпні 2020року замовнику бензину та палива з урахуванням ціни за додатковою угодою №1 складала 89  850грн, у той час, коли за умовами договору від 11.06.2020 повинна була становити 89  850грн. Таким чином, різниця (сума неправомірно отриманих грошових коштів) за додатковою угодою №1 складає 8  100,00грн;
          -вартість переданого у вересні  2020року замовнику бензину та палива з урахуванням ціни за додатковою угодою №2 складала 128  400грн, у той час, коли за умовами договору від 11.06.2020 повинна була становити 106  350,00грн. Таким чином, різниця (сума неправомірно отриманих грошових коштів) за додатковою угодою №2 складає 22  050,00грн;
          -вартість переданого у листопаді 2020року замовнику бензину та палива з урахуванням ціни за додатковою угодою №3 складала 208  560грн, у той час, коли за умовами договору від 11.06.2020 повинна була становити 157  200,00грн. Таким чином, різниця (сума неправомірно отриманих грошових коштів) за додатковою угодою №3 складає 51 360грн;
          -вартість переданого у грудні  2020року замовнику бензину та палива з урахуванням ціни за додатковою угодою №5 складала 310 095грн, у той час, коли за умовами договору від 11.06.2020 повинна була становити 193 515грн. Таким чином, різниця (сума неправомірно отриманих грошових коштів) за додатковою угодою №5 складає 116  580,00грн.
          Відповідно до  ст. 655 ЦК України  за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У  ст. 669 ЦК України  визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. 
          Частиною 1  ст. 670 ЦК України передбачено, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
          На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог про   стягнення з ТОВ "Інвест Енерго Трейдінг" на користь Відділу освіти неправомірно отриманих грошових коштів, сплачених на підставі нікчемних додаткових угод  в сумі 198 090 грн.
          Щодо доводів прокурора про неправомірне стягнення з Волинської обласної прокуратури в дохід державного бюджету України 9 924 грн судового збору і що такий судовий збір має відшкодовуватись Відділом освіти як позивачем колегія суддів зазнчає таке.
          Як обгрунтовано зазначив суд першої інстанції, за подання позову до суду прокурор мав сплатити судовий збір у розмірі 15  376,35, в тому числі, за п`ять вимог немайнового характеру, за які відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягав до сплати судовий збір в сумі 12 405 грн, та за позовну вимогу майнового характеру про стягнення 198 090 грн надмірно сплачених коштів прокурор повинен був сплатити 2  971,35 грн.
          Оскільки при поданні позову прокурор сплатив  5  452,35 грн, сума недоплаченого судового збору становить 9  924,00грн.
          У постанові від 05.10.2022 у справі №923/199/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що положення статей 123, 129 ГПК України визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на засаді обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.
          За змістом статей 42, 46, 53, 56 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду.
          Відтак,  звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.
          Крім того, у вказаній постанові Велика Палата відступила від висновків викладених у постановах Верховного Суду, стосовно застосування норм ГПК України щодо розподілу судових витрат у справах за позовами прокурора в інтересах держави, зокрема у постановах 15.01.2019 у справі № 908/799/17 та від 12.01.2021 у справі № 908/730/19, на які посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі.
          Відтак суд першої інстанції правомірно вирішив стягнути з Волинської обласної прокуратури в дохід державного бюджету України 9924 недоплаченого судового збору.
          Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1      ст.236 ГПК України     судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1  ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022  у справі №909/164/22 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційних скаргах доводи скаржників не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14    статті 129 ГПК України). Відтак, згідно      з    ст.129 ГПК України        сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги відповідачем слід залишити за скаржником.
          Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282     ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
                                                  ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Енерго Трейдінг" вих.№13/10-223 від 13.10.2022 та керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури від 17.10.2022 №51-2369 вих-22 -  залишити      без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022  у справі №909/164/22 - залишити      без змін.
3.  Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржників.
4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
5.Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.
Повний текст постанови складено 02.12.2022

Головуючий суддя                                                                      Т.Б. Бонк

                    суддя                                                                      С.М. Бойко

                    суддя                                                                         Г.Г. Якімець