П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/7008/22	
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року по справі за позовом Приватного підприємства «АМС Комфорт Сервис» до Головного управління ДПС в Одеській області, Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року Приватне підприємство «АМС Комфорт Сервис» (далі ПП) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУДПС), Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУДПС, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУДПС №58545 від 23.12.2021 року; зобов`язати ГУДПС  виключити ПП з переліку ризикових платників податків.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що рішення Комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №58545 від 23.12.2021 року податковим органом будь-яким чином обґрунтовано не було, а містить воно виключно посилання на нормативні положення п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, що є додатком до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) №1165 від 11.12.2019 року.
Контролюючий орган не зазначив, яка саме податкова інформація в нього наявна, про які саме факти вона свідчить, якими процесуальними документами, що мають доказове значення, вона підтверджується, та під час яких саме процесів поточної діяльності підприємства така інформація стала відома.
На думку позивача, оскаржуване ним рішення є актом індивідуальної дії, загальною рисою якого є виражений правозастосовний характер, проте воно не відповідає критеріям чіткості, обґрунтованості та зрозумілості. Під час прийняття рішення, що також зазначає позивач, його не було повідомлено, які саме документи підприємство повинно подати для спростування підстав вважати позивача таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ГУДПС подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ПП зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.08.2007  року.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача є: 68.32 управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту (основний);  77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів; 77.33 надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютерів; 77.32 надання в оренду будівельних машин і устаткування; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 71.11 Діяльність у сфері архітектури; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи; 43.91 Покрівельні роботи; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.34 Малярні роботи та скління; 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; 43.32 Установлення столярних виробів; 43.31 Штукатурні роботи; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.21 Електромонтажні роботи; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Позивач має ліцензію від 21.03.2018 року №15-Л, видану Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.
17.12.2021 року між позивачем (як виконавцем) та Одеською держаною академією будівництва та архітектури (як замовником) було укладено ряд договорів на виконання робіт від 17.12.2021 року №140/21, №139/21, №141/21 з розроблення науково-проектної документації.
Також судом встановлено, що 12.11.2021 року між позивачем (як виконавцем) з  ТОВ «Бі Лайн Груп» (як замовником) було укладено договір №211112-2 на виконання проектно-вишукувальних робіт.
За фактом наданих Одеській держаній академії будівництва та архітектури та ТОВ «Бі Лайн Груп» послуг ПП  виписало та подало на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні від 21.12.2021 року №8, №9, №10 та від 16.12.2021 року №6.
Податкові накладні згідно квитанцій від 28.12.2021 року та 14.01.2022 року були доставлені до Державної податкової служби України, але їх реєстрацію було зупинено з посиланням на положення п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/PK в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/PK для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУДПС було прийнято рішення №58545 від 23.12.2021 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким ПП на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку було визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку.
Підставою віднесення позивача до зазначеної категорії вказано недостатню у позивача кількість трудових ресурсів та основних засобів для проведення діяльності.
З огляду на зазначене, 14.02.2022 року ПП засобами електронного сервісу М.E.DOC було направлено до ГУДПС повідомлення про подання пояснень та копій первинних документів щодо господарських операцій, відображених в податкових накладних від 21.11.2021 року №8, №9, №10 та від 16.12.2021 року №6.
Водночас, рішеннями Комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 17.02.2022 року позивачу було відмовлено у реєстрації податкових накладних в ЄРПН з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження/розвантаження продукції, складських документів, у т.ч. рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфікації, накладних.
Винесення вищевказаного рішення про відповідність ПП критеріям ризиковості платника податку і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем взагалі не надано будь-яких документів на підтвердження наявності інформації, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
Суд звернув увагу на ту обставину, що у спірному рішенні відповідачем не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції.
Контролюючим органом до суду не надано витяг з протоколу засідання комісії, та оскаржуване рішення не містять жодних посилань на витяг з протоколу засідання Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Суд також зазначив, що відповідач не надав належних доказів, які б досліджувалися в ході засідання комісії, і які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, відповідачем не надано доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, котрі характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України, а текст оскаржуваного рішення контролюючого органу не містять ані юридичних мотивів, ані фактичних мотивів класифікації заявника як ризикового платника податків.
З огляду на зазначене, суд дійшов  висновку, що відповідачем у справі не доведено існування підстав для застосування до позивача положень пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням підприємства до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим рішення Комісії ГУДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №58545 від 23.12.2021 року є невмотивованим, необґрунтованим, непідтвердженим жодними доказами, а тому протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Так, Постановою КМУ від 11 грудня 2019 року №1165 було затверджено «Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН» (далі Порядок), п.1 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації  податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Крім того, вказаним Порядком затверджено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість  (додаток 1 до Порядку), одним з яких передбачено наступний критерій (№8): «у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».
Згідно з п.6. Порядку у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України  «Про електронні документи та електронний документообіг»,  «Про електронні довірчі послуги»  та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
- інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідачем прийнято рішення, яким встановлено відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.
В даному рішенні зазначено: підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та, у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку  розшифровується, яка саме податкова інформація):  п.8 Критеріїв ризиковості платника податку – недостатня кількість трудових ресурсів та основних засобів для проведення діяльності.
Разом з тим, у вказаному рішенні податковим органом жодним чином не зазначено, відносно якої саме господарської операції відповідач зробив висновок щодо її ризиковості та з яким саме контрагентом. ДПС лише зазначено про недостатню у ПП кількість трудових ресурсів та основних засобів для проведення діяльності, що саме по собі не може бути підставою для віднесення ПП до ризикових, зокрема, на підстав п.8, оскільки вказаний пункт безумовно пов`язаний з відповідною здійсненою господарською операцією, яка зазначена в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Не вказані також зазначені відомості (щодо господарської операції) відповідачем і при зупиненні реєстрації ПН у квитанціях від 28.12.2021 року та 14.01.2022 року, які були доставлені до ДПС України, але їх реєстрацію було зупинено з посиланням на положення п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Вказано лише, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/PK в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/PK для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Наведені обставини мають ґрунтовне значення, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В контексті зазначеного суд наголошує, що правовий акт індивідуальної дії  - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.
Наведене узгоджується з висновками, визначеними в постанові Верховного Суду від 02 липня 2019 року, по справі №140/2160/18.
З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність оскаржуваного рішення податкового органу критеріям чіткості та зрозумілості, що притаманні акту індивідуальної дії, що, в свою чергу, породжує його неоднозначне трактування та впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень, що свідчить про протиправність вказаного спірного рішення відповідача.
Також, ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Зазначений принцип на думку суду передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності».
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).  
Колегія суддів наголошує, що відсутність факту зазначення в спірному рішенні повної належної інформації, з огляду на яку відповідач дійшов висновку про ризиковість платника податку, свідчить про не дотримання обов`язку ГУДПС діяти вчасно, в належний і якомога послідовніший спосіб, запроваджувати внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність дій податкового органу, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності.
З огляду ж на вищевказані мотивування, колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на недостатню кількість трудових ресурсів та основних засобів для проведення діяльності, оскільки сам по собі вказаний факт не може бути самостійною підставою для віднесення і позивача до ризикового платника, оскільки кваліфікуючою ознакою для віднесення суб`єкта до ризикового є саме здійснена ним господарська операція, в якій кількість трудових ресурсів та основних засобів є лише одним з складових елементів, недостатність яких може бути нівельована, зокрема, залученням виконавцем третіх осіб та сторонніх ресурсів.
Крім того, положеннями ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до ст.4 вказаного Закону бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на принципах повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
- назву документа (форми);
- дату складання;
- назву підприємства, від імені якого складено документ;
- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Так, матеріали справи містять договір №140/21 на виконання робіт від 17.12.2021р., укладений між ПП і Одеською державною академією будівництва та архітектури (замовник), предметом якого є розроблення науково-проектної документації: Вогнеобробка дерев`яних конструкцій на об`єкт «Ремонтно-реставраційні роботи фасаду та покрівлі будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Дідріхсона, 9 (пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення)» на суму 32616,72 грн.. Сторонами був підписаний акт виконаних робіт №140 (є в справі), в якому зазначено, шо роботи були виконані у повному обсязі, належної якості та в обумовлений договором строк. Платіжним дорученням від 22.12.2021 року Одеською державною академією будівництва та архітектури було сплачено на адресу підприємства 32616,72 грн..
Також, між сторонами було укладено договір №139/21 на виконання робіт від 17.12.2021р. (є в справі), предметом якого є розроблення науково-проектної документації: Вогнеобробка дерев`яних конструкцій на об`єкт «Ремонтно-реставраційні роботи фасаду та покрівлі будівлі, розташованої в історичній частині м.Одеси по вул.Пушкінська, 54 (пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення)» на суму 33407,04 грн., у т.ч. ПДВ  567,84 грн.. 21.12.2021р. сторонами був підписаний акт виконаних робіт (а.с.45), в якому зазначено, що роботи були виконані у повному обсязі, належної якості та в обумовлений строк. Платіжним дорученням від 22.12.2021 року (а.с.46) було сплачено на адресу ПП 33407,04 грн..
Також, між вказаними сторонами ще було укладено договір №141/21 на виконання робіт від 17.12.2021р., предметом якого є розроблення науково-проектної документації: Вогнеобробка дерев`яних конструкцій на об`єкті «Ремонтно-реставраційні роботи фасаду та покрівлі будівлі, розташованої в історичній частині м.Одеси, за адресою: вул.Пушкінська, 61 ріг вул.Великої Арнаутської на суму 32979,60 грн.. Сторонами був підписаний акт виконаних робіт №141, в якому зазначено, що роботи були виконані у повному обсязі, належної якості та в обумовлений договором строк. Платіжним дорученням від 22.12.2021 року Одеською державною академією будівництва та архітектури було сплачено на адресу підприємства 32979,60 грн..
Крім того, ПП зазначено, що з метою виконання зобов`язання за вищезазначеними договорами ним було укладено цивільно-правові угоди з третьою особою, що підтверджується відповідними матеріалами справи.
Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана позивачем первинна документація (в контексті наявності/відсутності підстав для віднесення ПП до ризикового суб`єкта) відповідає вимогам закону за формою, змістом та обсягом (іншого в ході розгляду справи відповідачами не доведено), а тому податковий орган не мав правових підстав для прийняття спірного рішення про відповідність ПП критеріям ризиковості платника податку.
Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту, водночас, здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу ґрунтовної реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПП про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.