Справа № 338/452/22 
Провадження № 33/4808/468/22 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Решетов В. В. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,-
                                                            в с т а н о в и в :
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02 травня 2022 року о 21 год. 00 хв. на вул. Шевченка в с. Іваниківка Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував автомобілем "Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Згідно з листом №1077 від 01 червня 2022 року, виданим КНП "Прикарпатський наркологічний центр ІФ ОР", у ОСОБА_1 в крові виявлено етиловий спирт 2,74‰.
Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню. 
Зазначає, що справа була розглянута за його відсутності, чим він був позбавлений права на захист. Судові повістки він не отримував, копію постанови суду судом не направлено на адресу за місцем його проживання, зі змістом постанови він ознайомлений в ЄДРСР. Вважає, що суд підійшов до спрощеного розгляду справи та прийшов до безпідставного висновку про вчинення ним правопорушення.
Апелянт наголошує на тому, що працівниками поліції йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, внаслідок чого він був позбавлений належної можливості здійснити захист своїх прав та інтересів.
ОСОБА_1   вказав на те, що з долучених до матеріалів справи відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що поліцейський грубо порушив вимоги порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відеозапис містить декілька різних фрагментів і відеозапис неодноразово переривався. Наголошує, що підстав для переривання відеозапису події не вказано, а тому відеозапис повинен бути визнаний недопустимим доказом у справі.
Апелянт зазначає, огляд водія на визначення стану сп`яніння в закладах охорони здоров`я здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення, який проводиться в присутності поліцейського. Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням, а тому є недійсним, що є прямим порушенням норм складання Протоколу.
Таким чином, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення оформлено з порушенням КУпАП.
Апелянт наголосив на тому, що він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Вказує, що ним було заявлено клопотання про зміну підсудності розгляду справи з Богородчанського районного суду до Тисменицького районного суду, однак суд безпідставно відмовив у задоволенні даного клопотання, незважаючи на воєнний стан в країні та те, що дана обставина змушувала б його їхати в інший населений пункт громадським транспортом для участі в судовому засіданні для здійснення ним захисту його прав.
Вважає, що судом було грубо порушено його право на захист, а тому постанова суду ухвалена без з`ясування обставин справи та дослідження доказів.
Враховуючи наведе, просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча в установленому законом порядку  повідомлявся про розгляд апеляційної скарги, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не підтвердив поважність причин щодо неможливості явки в судове засідання апеляційної інстанції. 
Зокрема, зі змісту матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 було подано 15.07.2022 року, а відповідне провадження за вказаною апеляційною скаргою знаходиться в Івано-Франківському апеляційному суді з 25.07.2022 року. 
Розгляд справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неодноразово призначався в суді апеляційної інстанції, однак правопорушник жодного разу не з`явився в судове засідання апеляційної інстанції, не подав клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомив про бажання приймати участь у судовому засіданні. Зокрема, розгляд провадження в суді апеляційної інстанції призначався  на 12.08.2022 року, 09.09.2022 року, 30.09.2022 року, 19.10.2022 року та 16.11.2022 року. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність підсудного під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому,  обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії). 
Апеляційний суд, враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності знає про те, що в провадженні суду апеляційної інстанції знаходиться на розгляді справа за його апеляційної скаргою на рішення, яким його визнано винним у вчиненні правопорушення, неодноразово повідомлявся про розгляд провадження та не повідомив суд про причини своєї неявки та бажання приймати участь в судовому засіданні, вважає, що процесуальна поведінка  ОСОБА_1   свідчить про те, що він відмовляється від свого права на учсать в судовому засіданні апеляційної інстанції.  
Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 . 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , наведені в апеляційній скарзі, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.  
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості  бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді. 
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП надійшли до розгляду до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 13.06.2022 року, розгляд яких було призначено на 10 год. 00 хв. 23.06.2022 року, про що ОСОБА_1 завчасно та належним чином було повідомлено (а.с.7).
16.06.2022 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про направлення матеріалів справи для розгляду за місцем його  проживання та реєстрації до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області та долучено ксерокопію його паспорта (а.с.8-13).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення  17.06.2022 року поштового відправлення суду про розгляд справи в суді 23.06.2022 року, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 та яке йому було направлено за місцем його проживання в АДРЕСА_1 (а.с.14), що свідчить про завчасне та належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в Богородчанському районному суді.
23.06.2022 року судом було ухвалено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП для розгляду по суті до Тисменицького районного суду. Постанова суду була ухвалена за відсутності ОСОБА_1 . Суддя мотивував своє рішення тим, що згідно ч.1 ст.276 КУпАП визначено статті КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення за якими передбачено не за місцем їх вчинення, однак ч.1 стт.130 КУпАП не входить до переліку зазначених статей. Оскільки подія мала місце, що знаходиться на території Богородчанської ОТГ Івано-Франківського району, то справа підсудна Богородчанському районному суду (а.с.15).
Розгляд справи було призначено повторно на 09 год. 30 хв. 08.07.2022 року (а.с.16), про що ОСОБА_1 завчасно та належним чином було повідомлено, а саме 30.06.2022 року, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке було повернуто на адресу суду (а.с.17).
08.07.2022 року постанову суду було ухвалено про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності ОСОБА_1 .
Судом в постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 23 червня 2022 року та 08 липня 2022 року не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Судові повістки про виклик ОСОБА_1 на вказані числа, направлені за адресою: АДРЕСА_1 , йому вручені, доказом чого є наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Судом взято до уваги, повістки суду про розгляд справи двічі направлялись особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, за адресою проживання, повідомленою ОСОБА_1 , яка зазначена у протоколі та у його паспорті. 
Суд констатував, що були використані всі засоби для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце судових засідань.
В рішенні суд зіслався на прецедентну практику ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних в ній доказів.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції, розглянувши справу без його участі порушив його право на захист та не надав можливості належним чином організувати захист своїх інтересів, не відповідають дійсності.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані обставини та процесуальна поведінка особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 протягом розгляду справи в суді першої інстанції дозволили суду прийти до обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи без його участі.
За своїм значенням принцип диспозитивності не є абсолютним, тому він не може служити виправданням безпідставного здійснення процесуальних прав, не пов`язаних з метою реального захисту своїх інтересів у встановленому законом порядку. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що розгляд справи судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не порушував права ОСОБА_1 на організацію ефективного захисту його інтересів і не може бути правовою підставою для скасування судового рішення . 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином та у відповідності до вимог КУпАП мотивував свої висновки щодо відмови у клопотанні ОСОБА_1 про направлення справи за ч.1 ст.130 КУпАП для розгляду по суті щодо нього до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області (а.с.15).
Суд, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні право порушенні за ч.1 ст.130 КУпАП та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.
Суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі та перевірених судом, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №031102 від 10 червня 2022 року, складеним інспектором СРПП ВП №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП Гоцанюком С. В., відповідно до якого 02 травня 2022 року о 21 год. 00 хв. На вул. Шевченка в с. Іваниківка Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував автомобілем "Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Згідно з листом №1077 від 01 червня 2022 року, виданим КНП "Прикарпатський наркологічний центр ІФ ОР", у ОСОБА_1 в крові виявлено етиловий спирт 2,74‰ (а.с. 1); протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №244370 від 04 травня 2022 року, складеним інспектором СРПП ВП №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП Гоцанюком С. В., відповідно до якого 02 травня 2022 року о 21 год. 00 хв. На вул. Шевченка в с. Іваниківка Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував автомобілем "Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 ,  не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, на заокругленій ділянці дороги допустив з`їзд у кювет, пошкодивши огорожу. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04 травня 2022 року, згідно з якими він 02 травня 2022 року близько 21 год 00 хв рухався в с. Іваниківка на своєму автомобілі "Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 . В салоні автомобіля перебували: ОСОБА_3 , 1955 року народження, житель м. Тисмениця та ОСОБА_4 , житель м. Тисмениця. На заокругленій ділянці дороги не впорався з керуванням та перелетів через кювет, заїхавши на територію господарства, пошкодив дерев`яну огорожу. Внаслідок ДТП автомобіль перекинувся та отримав механічні пошкодження. Під час ДТП він ( ОСОБА_1 ) та інші пасажири отримали незначні тілесні ушкодження та були доставлені каретою швидкої медичної допомоги до Обласної клінічної лікарні м. Івано-Франківська, де від госпіталізації усі відмовились. За кермом автомобіля перебував він ( ОСОБА_1 ) та  листом №1077 від 01 червня 2022 року, виданим КНП "Прикарпатський наркологічний центр ІФ ОР", згідно з яким у ОСОБА_1 в крові виявлено етиловий спирт 2,74‰ (дослідження №891 від 03 травня 2022 року) (а.с. 4).
При прийнятті рішення у справі судом було враховано письмові пояснення ОСОБА_1 про вчинення ним ДТП, про отримання травм ним та пасажирами, які перебували в його автомобілі, про доставлення його ( ОСОБА_1 ) каретою швидкої допомоги в лікарню для надання невідкладної медичної допомоги, дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що визначену чинним законодавством процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у лікарняному закладі дотримано.
Враховуючи викладене, з досліджених доказів у їх сукупності, судом першої інстанції встановлено що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП. 
Зі змісту доводів  апеляційної скарги  вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважає, що суд першої інстанції безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, посилаючись на те, працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду водія на визначення стану сп`яніння, який було проведено зі спливом двох годин, що є порушенням відповідної Інструкції. Вважає, що під час розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів, які свідчать про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Проаналізував сукупність досліджених судом доказів, апеляційний суд вважає вказані доводи неспроможними.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №031102 від 10.06.2022, водій  ОСОБА_1 02 травня 2022 року о 21 год. 00 хв. на вул. Шевченка в с. Іваниківка Івано-Франківського району Івано-Франківської області керував автомобілем "Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Згідно з листом №1077 від 01 червня 2022 року, виданим КНП "Прикарпатський наркологічний центр ІФ ОР", у ОСОБА_1 в крові виявлено етиловий спирт 2,74‰.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором СРПП ВП №2 смт. Богородчани  Івано-Франківського РУП капралом поліції Годанюк С.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Богородчанському районному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .
В протоколі зазначено про те, що до протоколу додається матеріали справи.
В графі пояснення особи, яка притягається до відповідальності відсутні пояснення особи по суті вчинення правопорушення.
Особу водія встановлено на підставі посвідчення водія через Додаток ДІЯ.
Працівниками поліції у ОСОБА_1 , посвідчення водія не вилучалось та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.
Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомлено під його власноручний підпис, що спростовує його доводи про не ознайомлення його зі змістом протоколу та звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.
Однак, до матеріалів справи долучено копію пояснень ОСОБА_1 надані ним на окремому аркуші.
Апелянт зазначив в апеляційній скарзі, що копію протоколу йому не було вручено, чим позбавлено його на ознайомлення зі змістом звинувачення.
Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
В матеріалах справи відсутня копія протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про виконання працівником поліції своїх обов`язків щодо її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Окрім того, в оригіналі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №031102 від 10.06.2022 року наявні підписи ОСОБА_1 у відповідних графах протоколу про його ознайомлення із правами та зі змістом протоколу та отримав фотокопію протоколу, що свідчить про те, що йому було відомо про зміст висунутого проти нього обвинувачення , що дозволяло йому організувати ефективний захист своїх інтересів в суді (а.с.1).
При вирішанні цього питання суд виходить із сукупності досліджених доказів, які дозволяють встановити порядок вчинення процесуальних дій та свідчать про обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про зміст висунутого обвинувачення та наявність реальної можливості організувати ефективний захист своїх інтересів. 
Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку був повідомлений про обвинувачення у вчиненні правопорушення,що дозволяло йому організувати ефективний захист своїх інтересів в суді. 
Апеляційний суд приймає до уваги, що у відповідності до копії протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №244370 від 04 травня 2022 року (а.с.2), складеним інспектором СРПП ВП №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП Гоцанюком С.В., відповідно до якого 02 травня 2022 року о 21 год. 00 хв. на вул. Шевченка в с. Іваниківка Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував автомобілем "Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 ,  не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, на заокругленій ділянці дороги допустив з`їзд у кювет, пошкодивши огорожу. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с. 2). У даному протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 про його ознайомленні зі змістом протоколу.
У відповідності до копії письмових пояснень ОСОБА_1 від 04 травня 2022 року (а.с.3), останній  02 травня 2022 року близько 21 год. 00 хв. рухався в с. Іваниківка на своєму автомобілі "Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1 . В напрямку с. Радча В салоні автомобіля перебували: ОСОБА_3 , 1955 року народження, житель м. Тисмениця та ОСОБА_4 , житель м. Тисмениця. В даному населеному пункті на заокругленій ділянці дороги  він не впорався з керуванням та перелетів через кювет, заїхавши на територію господарства, пошкодив дерев`яну огорожу. Внаслідок ДТП автомобіль перекинувся та отримав механічні пошкодження. Під час ДТП він та пасажири отримали незначні тілесні ушкодження та були доставлені каретою швидкої медичної допомоги до Обласної клінічної лікарні м. Івано-Франківська, де від госпіталізації усі відмовились. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 , про що він розписався в поясненнях.
У відповідності до долученого листа №1077 від 01 червня 2022 року (а.с.4), виданим КНП "Прикарпатський наркологічний центр ІФ ОР", згідно з яким у ОСОБА_1 в крові виявлено етиловий спирт 2,74‰, дослідження №891 від 03 травня 2022 року (а.с. 4).
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги , що відповідно до вимог ст.266 КУпАП , огляд водія на визначення стану сп`яніння в закладах охорони здоров`я здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення, який проводиться в присутності поліцейського, відповідним медичним закладом. При цьому, відповідно до вимог  ч.5 ст.266 КУпАП огляд на стан сп`яніння проведений з порушення цих вимог недійсним. 
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що передбачений ст.266 КУпАП порядок проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння проводиться з метою відсторонення водія транспортного засобу від керування транспортним засобом. 
Так, у відповідності до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди 02 травня 2022 року о 21 год. 00 хв. на вул. Шевченка в с. Іваниківка Івано-Франківського району Івано-Франківської області , водій транспортного засобу  марки "Volkswagen Golf", д.н.з. НОМЕР_1   ОСОБА_1 , отримав тілесні ушкодження у зв`язку із чим був доставлений до лікувального закладу, же йому було надано відповідну медичну допомогу. За таких обставин, були відсутні правові підстави для проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння з метою його відсторонення від керування транспортним  засобом. Разом з тим, враховуючи, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 був причетний до дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої він та інші особи отримали тілесні ушкодження, то в нього було відібрано біологічні зразки крові, лабораторний аналіз яких встановив, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Так, згідно з листом №1077 від 01 червня 2022 року, виданим КНП "Прикарпатський наркологічний центр ІФ ОР", у ОСОБА_1 в крові виявлено етиловий спирт 2,74‰.
В результаті перевірки доводів апеляційної скарги апеляційний судом не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.
При цьому, апеляційний суд неодноразово зазначав, що вимога, щодо забезпечення проведення відповідного огляду на стан сп`яніння водія транспортного протягом двох годин з моменту виявлення для цього певних правових підстав, спрямована на оперативність дій працівників поліції, оскільки з часом показники щодо наявності алкоголю у крові людини істотно зменшуються, що може позначитись на об`єктивності отриманого результату щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Так, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, судом було витребувано  копії результату токсикологічного дослідження №891, відповідно до якого вбачається, що біологічний матеріал (кров)  було відібрано у ОСОБА_1 02.05.2022 року в 23год.55 хв. Вказаний біоматеріал надійшов в лабораторію 03.05.2022 року в 11 год.20 хв.  При токсикологічному дослідженні було виявлено етанол, в концентрації ( за методикою ГРХ) 2,74 проміле. 
Вищевказаний результат лабораторного дослідження свідчить про те, що водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки отриманий позитивний результат дослідження більш ніж в 13 разів перевищував допустиму норму. 
Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що факт керування транспортним засобом  у стані сп`яніння повинен бути підтверджений належним та допустимими доказами по справі. 
Так, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у своїх доводах в апеляційній скарзі посилається на відеодокази,  які ніби то долучені до матеріалів справи та які не можуть бути належним доказом у справі щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на відсутність у матеріалах справі відеодоказів з нагрудних камер працівників поліції у справі за ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім того, апеляційний суд наголошує на тому, що при ухваленні судом першої інстанції постанови суду від 08.07.2022 року судом не досліджувались жодні відеодокази, оскільки як такі вони відсутні в матеріалах справи та суд не посилався на них як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин, посилання ОСОБА_1 на відеодокази, які судом були взяті до уваги при прийнятті рішення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставними та необґрунтованими, та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Відповідно до вимог п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції поза розумним сумнівом  прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.
При накладенні стягнення  було враховано судом першої інстанції характер  вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення. 
З огляду на наведене  підстав для скасування постанови не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-
                                                      п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                         О.П. Васильєв