ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/3872/22	Головуючий у 1-й інстанції Багрій Т.Я. 	
Провадження № 33/817/444/22 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю особи, яка притягується до адміністративної         відповідальності ОСОБА_1 
       захисника Ващука Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2022 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого, жителя АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 496,20 грн.
       Згідно даної постанови, громадянин ОСОБА_1 15 березня 2022 року о 20 год. 30 хв. в с.Смиківці, по вул.Підволочиське Шосе, Тернопільської області, керував автомобілем «ВАЗ 21013» р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення вимови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи, а справу розглянуто без його участі, чим порушено його право на захист та справедливий судовий розгляд.
       Зазначає, що відсутній факт керування ним транспортним засобом, у нього не було жодних ознак наркотичного сп`яніння, але розмова із працівниками поліції відбувалось під їхнім психологічним тиском, тому він відмовився пройти огляд.
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
       Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останнього. Про постанову йому стало відомо тільки після одержання її копії 08.08.2022 року.
       З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.
       За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
       Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без належного дослідження та оцінки всіх доказів, наявних в матеріалах справи, а обмежився лише викладенням їх переліку, без зазначення, що саме вони доводять чи спростовують.
       Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ № 179630 від 15 березня 2022 року  ОСОБА_1 15 березня 2022 року о 20 год. 30 хв. в с.Смиківці, по вул.Підволочиське Шосе, Тернопільської області, керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння та на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань ТОР категорично відмовився.
       Разом з тим, викладені у протоколі дані не відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам.
       Так, згідно ст.35 ЗУ “Про Національну поліцію” поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху України;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до МКУ, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
3.Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
       Проте в порушення вимог вказаної статті, як вбачається із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, поліцейський не вказував на порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 та причину зупинки, всупереч ст.35 ЗУ “Про Національну поліцію”.
       При цьому на вказаному відеозаписі взагалі відсутній факт будь-якого порушення ПДР  ОСОБА_1  та факт керування ним транспортним засобом або письмові докази на підтверження таких обставин.
       Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Відповідно до п.1.4 Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
       Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з відтвореного відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, поліцейський без пояснення на те підстав, запропонував  ОСОБА_1  пройти медичний огляд у спеціалізованому медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився. При цьому, будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, які викликали б сумнів у працівника поліції ним не встановлювалися та не повідомлялися ні  ОСОБА_1 , ні свідкам, яких було запрошено.
       Також в матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що зазначені у протоколі і такі судом з приводу обставин події не допитувались.
Аналіз відеозапису з нагрудних камер поліцейських, проведений судом апеляційної інстанції, дає обґрунтовані підстави для сумніву щодо наявності в діях та поведінці ОСОБА_1 , за обставин відображених на відеозаписі, таких ознак, вказаних у протоколі, як порушення вимови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло.
Так, як слідує з відеозапису, ОСОБА_1 чітко та адекватно відповідає на всі запитання поліцейських, а його поведінка та координація рухів повністю відповідають обстановці, за якої відбувається його спілкування з поліцейськими.
       Крім того, з цього ж відеозапису вбачається, що обличчя  ОСОБА_1 взагалі не видно, а працівник поліції не світив в очі  ОСОБА_1  ліхтариком, щоб встановити зміни у розмірі його зіниць чи почервоніння очей, а одразу запропонував проїхати у медичний заклад для перевірки щодо його перебування у стані наркотичного сп`яніння.
       Зважаючи на викладені обставини, які дають підстави для сумніву на предмет наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, про що свідчить запис із відеокамери поліцейського, ставить під сумнів законність вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння останнього.
       При цьому, закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння встановлену ст.130 КУпАП лише за керуванням такою особою транспортним засобом і лише за наявності ознак такого сп`яніння, що в даному випадку працівниками поліції не встановлювалися. 
       Отже, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за умови відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопропушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
       Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено необґрунтоване рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

       Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження — задовольнити.        
       Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
       Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  задовольнити.
        Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження в даній справі — закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя