ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/12231/20  Номер провадження 33/814/1190/22	Головуючий у 1-й інстанції Садовський К.С.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

П О С ТА Н ОВ А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2022 року 	м. Полтава	

       Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Даценко Н.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Левицького В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року, якою
ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 рокувстановлено, що 01 березня 2020 року Слобожанській митниці Держмитслужби стало відомо, що 04 листопада 2018 року ОСОБА_1 був ввезений на митну територію України через МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування “VW TOUAREG”, VIN: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (країна реєстрації– Республіка Литва) з метою транзиту. Згідно з вимогами статті 95 Митного кодексу України термін вивезення вищевказаного транспортного засобу до 21 листопада 2018 року включно, який ОСОБА_1 продовжує використовувати на митній території України. 
По даному факту у відношенні гр-на України ОСОБА_1 був складений протокол ПМП №0364/80700/20 від 01 березня 2020 року за ознаками ч. 6 ст. 470 МК України.
На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєні митного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170 000 грн. 

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу і адміністративного правопорушення. 
Також у змісті апеляційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на ту обставину, що йому не було вручено копію оскаржуваної постанови суду, що підтверджується матеріалами справи.
За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши вказаний строк, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.    
Згідно зі ст. 90 МК України транзит – це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Пунктом 1 ч.1 ст. 95 МК України, передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюються строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці – 5 діб.
Протоколом про порушення митних правил №0364/80700/20 від 01 березня 2020 року, встановлено, що 04 листопада 2018 року ОСОБА_1 був ввезений на митну територію України через МАПП «Гоптівка» Харківської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування “VW TOUAREG”, VIN: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (країна реєстрації– Республіка Литва) з метою транзиту. Згідно з вимогами статті 95 Митного кодексу України термін вивезення вищевказаного транспортного засобу до 21 листопада 2018 року включно.
Разом з тим, на момент ввезення транспортного засобу диспозиція ст. 470 МК України передбачала відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.
Зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч. 6 ст. 470 МК України у діючій редакції.
Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України, яка наразі містить 6 частин.
Відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року, редакція ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.
Диспозицією ч.6 ст. 470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановлених статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.
Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися як правопорушення.
Згідно з положенням ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені МК України, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
У рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
Відповідно до ч. 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Однак, такі дії на час ввезення вказаного транспортного засобу як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.
Отже, дії ОСОБА_1 в редакції Закону, який був чинним на час скоєння правопорушення, утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.
Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що положення ч. 6 ст. 470 МК України, на час ввезення вказаного транспортного засобу не діяла і не була передбачена законом, як окремий склад правопорушення та посилює відповідальність за адміністративні правопорушення, порівняно з попередньою редакцією ст. 470 МК України, а тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.6 ст.470 МК України у чинній наразі редакції – не узгоджується з положеннями закону.
Апеляційний суд за результатами розгляду справи вважає, що в межах даного провадження відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
Справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою - п`ятою статті 470 МК України, розглядаються органами доходів і зборів, а тому апеляційний суд позбавлений права розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.
Підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України у чинній наразі редакції – відсутні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин апеляційний суд вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі, у зв`язку із відсутність події і складу адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши вказаний строк, як такий, що пропущений з поважних причин.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року скасувати.
Закрити провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України, у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.     
         
Суддя Полтавського апеляційного суду                                  Ю. В. Дряниця