ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3794/22  Номер провадження 33/814/1313/22	Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О.В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Бродській В.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Портянко Є.В., - 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 13.07.2022 року о 22 год. 45 хв. в м. Полтава, по вул. Маршала Бірюзова 88 він керував транспортним засобом Citroen C4 н.з.  НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КП "Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР" висновок N 325 від 13.07.2022 року. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2022 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є помилковою та необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, без належного врахування фактичних обставин справи.
На підтвердження своєї позиції апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, адже суд не повідомив ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, не отримував жодних повісток про виклик до суду, що підтверджується матеріалами справи.
Крім того, на думку апелянта, пояснення свідків є ідентичними одне до одного і надиктованими працівниками поліції, тому з ними не можна погодитися.
Обґрунтовуючи свою позицію апелянт посилається також на те, що дійсно 13.07.2022 року о 22-45 год він знаходився біля свого транспортного засобу та був напідпитку, але не керував зазначеним транспортним засобом. 
Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що про розгляд справи на 08.08.2022 року він не був повідомлений, тому на розгляді справи в цей день та оголошенні постанови він не був присутнім. Копію оскаржуваної постанови він отримав лише 22 серпня 2022, після чого ним 26.08.2022 року подано апеляційну скаргу.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.
Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не приймав участь в судовому засіданні під час розгляду справи. Копію постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 отримав 22 серпня 2022 року, тому подана ним 26.08.2022 року апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи та свідка, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа          в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як  на підставах    і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно припису ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.
Згідно положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ -  є джерелом права в Україні. Разом із цим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені.
Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_2  належно не виконані.
Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП особи, керують транспортними засобами, і щодо яких є підозри вважати, що вони перебувають в стані алкогольного сп?яніння, підлягають відстороненню від керування та оглядові на стан сп?яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Положеннями п.2,3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі: - протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2022 року серії ААД №230122; - висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння від 13.07.2022 р.; - пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; - відеозапису з нагрудної камери поліцейського.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 113.07.2022 року серії ААД №230122, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом автомобілем Citroen C4 н.з.  НОМЕР_1  з ознаками алкогольного сп?яніння.
Разом з тим, на думку суду апеляційної інстанції, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КпАП України на гр. ОСОБА_1 не містять належних та достатніх доказів на підтвердження фактичного керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані поза автомобілем не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки для вказаної кваліфікації дій потрібно докази того, що особа перебувала за кермом транспортного засобу та керувала ним.
Так, із наявних у справі доказів встановлено, що 13.07.2022 року о 22.40 в м. Полтава по вул. М. Бірюзова, транспортний засіб в якому перебував ОСОБА_1 був зупинений працівниками територіальної оборони, оскільки на той час вже діяла комендантська година і у останніх виникли підозри, що останній створив аварійну ситуацію на дорозі. 
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 під час проведення огляду вказував, що він не керував автомобілем і ніякої аварійної ситуації не створював. На пропозицію працівника поліції проходив огляд на стан сп?яніння на місці зупинки, але зважаючи на те, що огляд не вдався поїхав з працівниками поліції до медичного закладу. Автомобіль на зберігання залишив своїй дружині, яка також була з ним та має посвідчення водія. Також зафіксовано, що під час складання протоколу ОСОБА_1 пояснював, що він не керував автомобілем, Момент та обставини зупинки транспортного засобу в якому перебував ОСОБА_1 , а також факт керування останнього транспортним засобом на відеозаписі відсутні. 
Іншими докази по справі, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є пояснення свідків  ОСОБА_3  та ОСОБА_4 наявного у справі відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у розмові з вказаними свідками пояснював, що не він керував авто, але останні у грубій формі, із застосування нецензурної лексики та погрозами застосування фізичної сили, з`ясування даного факту припинили, при цьому не прямо стверджуючі, а у формі припущення, зазначили, що хтось інший крім нього не міг керувати транспортним засобом.
Зважаючи на вказані обставини, функції, які виконували дані свідки та їх поведінку на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 , а також зміст пояснень, які зафіксовані на відеозапису, приходжу до висновку, що дані пояснення не є об`єктивними, із-за конфлікту інтересів та конфліктної ситуації, яка сталася між ними і ОСОБА_1 .
При розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав, матеріали справи про його повідомлення про час і місце слухання справи підтверджень не містять. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 13.07.2022 року він разом з дружиною, яка керувала автомобілем, а він був в якості пасажира, їхали по вул. М. Бірюзова від знайомих додому. На одному із перехресть вони розминулися з автомобілем Шкода і поїхали далі. Потім дружина сказала йому, що вказаний автомобіль їх переслідує і намагається зупинити. Вони вирішили зупинитися, оскільки вже була комендантська година. Коли зупинилися на узбіччі обоє вийшли з автомобіля і стали біля нього. Автомобіль Шкода також зупинився і з неї вийшли чоловіки у військовій формі та зі зброєю, вони у грубій, нецензурній формі почали на них кричати, чому вони їздять у такий пізній час та звинувачувати, що вони їх не вдарили автомобілем. Дружина від таких дій перелякалася та відійшла в сторону, він намагався зупинити невідомих чоловік, але зрозумівши, що нічого не дібється, погодився на те, щоб викликати поліцію. 
Як військовим, так і працівникам поліції він намагався пояснити, що за кермом автомобіля був не він, а його дружина, але останні не хотіли його слухати і грубо із застосуванням погроз не давали йому цього зробити. На місці алкотестер результату не давав, а тому він погодився їхати в медичний заклад. Біля автомобіля залишилася дружина, яка потім поїхала додому. 
Вказані обставини повністю підтвердженні в судовому засіданні свідком ОСОБА_5 ..
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
Апеляційний суд, провівши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння.
Отже, вищенаведені обставини виключають наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення - керування транспортним засобом. 
З огляду на викладене, за відсутності доказів на підтвердження факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, його причетність до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, не доведена, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.
Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського
апеляційного суду    Г.Л. Карпушин