Ухвала
Іменем України 
17 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 757/41889/21-к
провадження № 51- 3090 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_2,
суддів                        ОСОБА_3, ОСОБА_4, 
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року, 
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні заяви прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про виправлення описки в ухвалі слідчого судді від 11 серпня 2021 року за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №42018101060000129.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 задоволено.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2022 року, якою відмовлено у задоволенні заяви прокурора Київської міської прокуратури  ОСОБА_6 про виправлення описки в ухвалі слідчого судді від 11 серпня 2021 року за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018101060000129 скасовано.
Постановлено нову ухвалу, якою зазначено у резолютивній частині вірно кінцеву дату досудового розслідування у кримінальному провадженні №42018101060000129 та відповідно викладено резолютивну частину в наступній редакції: «Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018101060000129 від  08 червня 2018 року за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, до шести місяців, тобто до  12 листопада 2021 року».
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій ставить питання про перевірку зазначеної ухвали апеляційного суду у касаційному порядку.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого     2001 року).
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року переглядалась в порядку апеляційної процедури та ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року була залишена без зміни.
В касаційній скарзі оскаржується ухвала апеляційного суду, якою ухвалу слідчого судді залишено без змін. Таке рішення апеляційного суду не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, його оскарження відповідно до положень КПК України у касаційному порядку не передбачено. 
Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за  необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року. 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_2                                 ОСОБА_3                                         ОСОБА_4