Постанова
іменем України 
30 серпня 2022 року
м. Київ
Справа № 710/466/16-к
Провадження № 51-6068км 21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 , 
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у кримінальному провадженні у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №  12016250300000005, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі  – КК).
 
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2019 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) за відсутністю в його діях складу даного кримінального правопорушення.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 скасовано, кримінальне провадження щодо останнього закрито у зв`язку з його смертю.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, за таких обставин.
Так, 3 січня 2016 року близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , під час конфлікту з ОСОБА_7 , який раптово виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою позбавлення життя останньої, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , узяв зі столу кухонний ніж та, тримаючи його в лівій руці, наніс останній тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.
 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, яка брала участь у кримінальному провадженні судом апеляційної інстанції (надалі  – прокурор), посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Як зазначає прокурор, суд апеляційної інстанції скасував виправдувальний вирок і закрив кримінальне провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, всупереч вимогам ст. 417 КПК, якою не передбачено скасування виправдувального вироку. Крім того, вказує, що апеляційним судом не враховано правової позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 521/6766/15-к, згідно з якою колегія суддів дійшла висновку, що, скасувавши виправдувальний вирок та закривши провадження з нереабілітуючих підстав, суд апеляційної інстанції, усупереч вимогам ст. 404 КПК, вийшов за межі апеляційної скарги прокурора, чим погіршив становище обвинуваченого, що є неприпустимим. При цьому прокурор звертає увагу, що в порушення вимог статей 370, 419 КПК апеляційним судом в резолютивній частині ухвали від 28 жовтня 2021 року взагалі не вказано щодо прийнятого рішення стосовно апеляційної скарги прокурора. На думку прокурора, апеляційним судом фактично було погіршено становище обвинуваченого, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, а апеляційну скаргу прокурора не розглянуто. 
 
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 підтримала подану касаційну скаргу в частині доводів щодо неправомірності скасування виправдувального вироку та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у зв`язку з його смертю і просила скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 
 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.
Згідно зі ст. 433КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.
У п.1 ч. 1 і ч. 2 ст. 438 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412–414 цього Кодексу.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК). 
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що доводи прокурора про порушення судом апеляційної інстанції вимогкримінального процесуального закону, а саме безпідставне скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_6 у зв`язку з його смертю, є обґрунтованими.
Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 оборонявся від нападу ОСОБА_7 у власному житлі, куди остання проникла поза волею власника. При цьому дійшов висновку, що дії ОСОБА_7 могли об`єктивно сприйматися обвинуваченим як загроза власному життю чи здоров`ю та саме під час оборони він і спричинив їй тілесні ушкодження, а тому у діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК.
На вирок суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилався на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просив повторно дослідити матеріали кримінального провадження, вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.
За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд скасував виправдувальний вирок місцевого суду, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрив у зв`язку із його смертю.
Проте, згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Разом з тим, зважаючи на те, що у випадку встановлення обставин, передбачених ст. 284 КПК, ст. 417 КПК передбачено необхідність скасування судом апеляційної інстанції лише обвинувального вироку та закриття кримінального провадження, у якому було постановлено такий вирок, рішення апеляційного суду про скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження щодо останнього у зв`язку із його смертю є таким, що не відповідає вимогам КПК.
З огляду на положення ст. 412 КПК, наведені порушення є істотними, оскільки вони перешкодили суду апеляційної інстанціїухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Разом з тим, доводи прокурора про порушення апеляційним судом вимог статей 370, 419 КПК, оскільки в резолютивній частині ухвали від 28 жовтня 2021 року взагалі не вказано щодо прийнятого рішення стосовно апеляційної скарги прокурора, слід визнати неспроможними.
Так, положення кримінального процесуального закону передбачають лише один випадок продовження кримінального провадження у випадку смерті особи, щодо якої здійснювалось провадження, – якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого підозрюваного, обвинуваченого (п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК).
Натомість, в апеляційній скарзі прокурора йшлося не про реабілітацію померлого, а ставились вимоги про скасування виправдувального вироку щодо  ОСОБА_6 та визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК.
З огляду на вищезазначене, касаційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 – скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. 
При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати зазначене в цій постанові, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у кримінальному провадженні у суді апеляційної інстанції, задовольнити частково.
Ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                       ОСОБА_3