Ухвала
 
21 вересня 2022 року 
м. Київ
 
справа № 205/7626/21
провадження № 61-8689ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, треті особи: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
 
Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3 , 1937 року народження. 16 січня 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, у якому заповіла все своє майно позивачу. Постановою нотаріуса від 24 березня 2021 року позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця через пропуск строку для прийняття спадщини.
 
Позивач вважав, що строк для прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, оскільки він фактично проживав зі спадкодавцем на час її смерті, доглядав за нею, сплачував комунальні послуги, а тому просив суд визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та надати йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначено ОСОБА_2 додатковий строк у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, проаналізувавши факт надання законодавцем переваги здійсненню спадкуванню за заповітом як особистому розпорядженню особи на випадок смерті, дійшов висновку про необхідність врахування такої волі спадкодавця як прояву свободи заповіту, з урахуванням наявності поважних причин пропуску позивачем строку, передбаченого на звернення із заявою про прийняття спадщини.
 
ОСОБА_1 у вересні 2022 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
 
Як на підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, зокрема неврахування правового висновку, висловленого у постановах Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 658/3614/20, від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, від 30 березня 2020 року у справі № 145/148/20, від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17, від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17, від 25 листопада 2020 року у справі № 352/3992/19, від 27 червня 2022 року у справі № 202/1188/19, від 21 жовтня 2021 року у справі № 332/3796/19, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 18 березня 2021 року у справі № 496/3234/19 та постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України).
 
Крім того, заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України,  та витребування матеріалів указаної вище справи.
У касаційній скарзі заявник зазначив клопотання про зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року.
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Системний аналіз зазначених норм свідчить, що суд касаційної інстанції може розглянути питання щодо одного заходу зупинення оскаржуваного рішення, а саме виконання або його дії. При цьому суд, за наявності підстав, може зупинити дію лише того судового рішення, яке не підлягає примусовому виконанню. 
Оскільки рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року, виконання якого просить зупинити заявник, не підлягає примусовому виконанню, клопотання заявника про зупинення його виконання не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, треті особи: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року.
 
Витребувати з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська матеріали вищезазначеної цивільної справи № 205/7626/21.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2022 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков       С. О. Погрібний        О. В. Ступак