ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 915/245/21	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Аленін О.Ю., Таран С.В.

секретар судового засідання Кратковський Р.О.

за участю представників сторін:
Від Управління комунального майна Миколаївської міської ради – не з`явився;
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрліфт» - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління комунального майна Миколаївської міської ради
на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021, ухвалене суддею Адаховською В.С., м. Миколаїв, повний текст складено 13.12.2021
у справі № 915/245/21
за позовом Управління комунального майна Миколаївської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрліфт»
про повернення нежитлового приміщення та стягнення 117215,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.
24.02.2021 Управління комунального майна Миколаївської міської ради звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №252/10/01/08/21 від 23.02.2021 (вх.№2943/21) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрліфт", в якій просить суд:
1) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Центрліфт" звільнити та повернути нежитловий об`єкт, розміщений за адресою м.Миколаїв, вул.Погранична, 38а, 1 поверх, а саме: адміністративна будівля літера "Ж" загальною площею 201,0 кв.м; бокси літера "Д" загальною площею 94,6 кв.м; бокси літера "В" загальною площею 121,1 кв.м; бокси літера "Г" загальною площею 80,1 кв.м; адміністративна будівля літера "З" загальною площею 62,4 кв.м; нежитлове приміщення літера "б" загальною площею 9,0 кв.м; нежитлове приміщення літера "Х" загальною площею 9,4 кв.м; навіс літера "К", навіс "Ф", навіс "У", шляхом передачі зазначеного приміщення Управлінню комунального майна Миколаївської міської ради за актом приймання-передавання;
2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрліфт" на користь Управління комунального майна Миколаївської міської ради кошти у сумі 117215,79 грн., із яких заборгованість з орендної плати - 112495,95 грн., пеня - 4719,84 грн.
3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрліфт" на користь Управління комунального майна Миколаївської міської ради сплачений судовий збір за подання позову в сумі 10314,56 грн.
24.06.2021 від позивача до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява б/н та б/дати (вх. № 9703/21), в якій Управління комунального майна Миколаївської міської ради просить закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості та пені на загальну суму 117215,79 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору, повернути частину сплаченого судового збору та задовольнити позовні вимоги про зобов`язання ТОВ "Центрліфт" звільнити та повернути орендодавцю майно за договором оренди нежитлового об`єкту, що належить до комунальної власності №7686 від 27.09.2016. До вказаної заяви позивачем додано копію виписки по рахунку позивача від 02.06.2021 та акт звірення орендних платежів за договором оренди нежитлових приміщень за 2021 рік.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 задоволено заяву позивача (вх. № 9703/20 від 24.06.2021), закрито провадження в даній справі в частині позовної вимоги про стягнення з ТОВ "Центрліфт" грошових коштів у загальній сумі 117215,79 грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернено з Державного бюджету України 2270,00 грн. судового збору.

Короткий зміст оскаржуваного рішення.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив, що договір оренди нежитлового об`єкту, що належить до комунальної власності № 7686 від 27.09.2016 припинив свою дію 27.08.2019 у зв`язку із закінченням строку його дії, що відповідає п. 10.1. Договору. 
Однак, пунктом 2.4 Договору передбачено, що у разі розірвання договору, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, останній повинен повернути орендодавцеві орендоване приміщення в пятнадцятиденний термін з дня отримання заяви орендодавця за актом приймання-передавання приміщення. Матеріали справи не містять доказів виконання позивачем (орендодавцем) п. 2.4. Договору про надсилання орендарю заяви щодо повернення орендованого приміщення орендодавцю, або підприємству указаному орендодавцем.
З огляду на дані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що за відсутності письмової заяви орендодавця (позивача), у орендаря (відповідача) не настав строк для передачі об`єкта оренди за актом приймання-передавання, а отже позов подано передчасно.

Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Управління комунального майна Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 по справі 915/245/21.
Апелянт вважає, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 по справі № 915/245/21 прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, у зв`язку з чим, на підставі статті 277 ГПК України, підлягає скасуванню.
Апелянт вказує, що Договір оренди № 7686 від 27.09.2016 укладено строком на 2 роки 11 місяців, а саме з 27.09.2016 по 27.08.2019 і припинив свою дію 27.08.2019 у зв`язку із закінченням строку його дії, що відповідає п. 10.1. Договору. Відповідно до умов Договору Відповідач у разі закінчення строку дії договору оренди зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Проте, Відповідач не повернув Позивачу орендоване приміщення в п`ятнадцятиденний термін з дня отримання листа-пропозиції від 02.09.2020 №1555/10/01/08/20 за актом приймання-передавання приміщення, договір до теперішнього часу не розірвано та майно не повернуто у комунальну власність.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 по справі №915/245/21 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо повернення нежитлового приміщення.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління комунального майна Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 у справі № 915/245/21.
Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 244 від 23.02.2022, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку та тимчасовою непрацездатністю судді Поліщук Л.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/245/21.
Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 справу № 915/245/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя - Богатир К.В., судді Таран С.В., Аленін О.Ю.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 прийнято апеляційну скаргу Управління комунального майна Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 по справі 915/245/21 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді - Богатиря К.В., суддів: Таран С.В., Аленіна О.Ю.; встановлено, що про дату, час та місце судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 призначено справу №915/245/21 за апеляційною скаргою Управління комунального майна Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 до розгляду на 15 вересня 2022 року о 12:30 год.; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 7, 3-й поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.
15.09.2022 представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином.
Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.07.2022, якою призначено справу №915/245/21 на 15 вересня 2022 року о 12:30 год., направлялася на адресу позивача та відповідача засобами поштового зв`язку, однак дані поштові відправлення повернулися до суду з позначкою пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою».
Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:
Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. 
Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. 
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України “Про доступ до судових рішень” кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 про призначення апеляційної скарги до розгляду на 15 вересня 2022 року о 12:30 год., була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 07.07.2022. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Представник Управління комунального майна Миколаївської міської ради також був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання телефонограмою, переданою секретарем судового засідання 12.09.2022.
Окрім того, 30.08.2022 на офіційному веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі «Судова влада України» було розміщено оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання по справі №916/245/20 за апеляційною скаргою Управління комунального майна Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021.
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 15.09.2022, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Управління комунального майна Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 по справі 915/245/21, до суду не повідомлялося.
Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Управління комунального майна Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 по справі 915/245/21 по суті, не дивлячись на відсутність представників учасників по справі, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників учасників по справі у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя. 
У зв`язку з введенням на території України воєнного стану справу №915/245/21 за апеляційною скаргою Управління комунального майна Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 було розглянуто Південно-західним апеляційним господарським судом у розумний строк, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Фактичні обставини, встановлені судом.
Між Управлінням з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, назву якого у подальшому змінено на Управління комунального майна Миколаївської міської ради (орендодавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрліфт" (орендар) укладено договір від 27.09.2016 № 7686 нежитлового об`єкту, що належить до комунальної власності (далі - Договір) (а.с. 7-13), у відповідності до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитловий об`єкт (далі - майно), керуючись наказом орендодавця (відповідно до Положення) від 11.06.2016 № 152/03, нежитловий об`єкт, розміщений за адресою: м. Миколаїв, вул. Погранична, 38а, 1 поверх, а саме: адміністративна будівля літера "Ж" загальною площею 201,0 кв.м; бокси літера "Д" загальною площею 94,6 кв.м; бокси літера "В" загальною площею 121,1 кв.м; бокси літера "Г" загальною площею 80,1 кв.м; адміністративна будівля літера "З" загальною площею 62,4 кв.м; нежитлове приміщення літера "б" загальною площею 9,0 кв.м; нежитлове приміщення літера "Х" загальною площею 9,4 кв.м; навіс літера "К", навіс літера "Ф", навіс літера "У", що знаходиться на балансі КЖЕП Центрального району, вартість якого визначена згідно з висновками експерта і становить за експертною оцінкою, 547504 грн.; майно передається в оренду з метою використання під центр обслуговування споживачів (абонентська служба) (п. 1.1 Договору).
Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна (п. 2.1 Договору).
У разі розірвання договору, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря останній повинен повернути орендодавцеві орендоване приміщення в п`ятнадцятиденний термін з дня отримання заяви орендодавця за актом приймання-передавання приміщення (п. 2.4 Договору).
У відповідності до п. 2.5 Договору, передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в звіті про незалежну оцінку.
Пунктом 2.6. Договору визначено, що у разі припинення або розірвання цього Договору Майно повертається Орендарем Орендодавцю вартістю та в стані не гіршому ніж отримувалось.
Майно вважається поверненим орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. (п. 2.7. Договору) 
Обов`язок по складанню акта приймання-передавання покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору (п. 2.8 Договору).
У відповідності до п.п. 3.1, 3.2 Договору, орендна плата визначається на підставі Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, затвердженого рішенням міської ради від 20.10.2011 № 10/15, і становить без ПДВ за перший місяць оренди 6843,8 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.
Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3 Договору).
Згідно п. 3.4 Договору, орендна плата перераховується орендодавцеві щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним.
Пунктом 3.9. Договору встановлено, що у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату за користування Майном за час прострочення до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість з орендної плати в повному обсязі та відшкодувати збитки відповідно до чинного законодавства.
Орендар зобов`язаний, зокрема, використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору; своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату; у разі припинення або розірвання договору негайно повернути орендодавцеві або підприємству, указаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (п.п. 5.1, 5.2, 5.12 Договору).
Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передавання майна, що підписується одночасно з цим Договором; передати орендарю майно у стані, що відповідає умовам договору (п.п. 7.1, 7.2 Договору).
Пунктом 8.3. Договору встановлено, що орендодавець має право відмовитися від договору оренди і вимагати повернення Майна, якщо Орендар не вносить плату за користування об`єктом оренди протягом трьох місяців поспіль.
Сторонами погоджено, що договір укладено строком на 2 роки 11 міс, що діє з 27.09.2016 по 27.08.2019 включно. (п. 10.1 Договору)
У разі закінчення строку дії договору, останній продовжується шляхом укладання додаткової угоди за умови письмового звернення орендаря відповідно до вимог Положення (п. 10.5 Договору).
Пунктом 10.7 Договору встановлено, що договір оренди припиняється в разі:
-  закінчення строку, на який його було укладено;
- банкрутства орендаря;
- загибелі об`єкта оренди;
- ліквідації юридичної особи, яка була Орендарем або Орендодавцем;
- у разі невиконання або неналежного виконання умов Договору оренди.
На виконання умов Договору, сторонами підписано та скріплено печатками акт від 27.09.2016 приймання-передавання нежитлового об`єкту по договору оренди № 7686 від 27.09.2016, у відповідності до якого Управління здало, а ТОВ "Центрліфт" прийняло нежитловий об`єкт, що знаходиться на балансі КЖЕП Центрального району та розташований за адресою м. Миколаїв, вул. Погранична, 38а (а.с. 11).
За твердженнями позивача, не спростованими відповідачем, ТОВ "Центрліфт" не виконало обов`язок щодо своєчасної та у повному обсязі оплати орендних платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість із орендної плати за період з 01.11.2019 по 12.11.2020 у сумі 112495,95 грн.
Позивачем направлено на адресу відповідача лист-пропозицію від 02.09.2020 №1555/10/01/08/20 про погашення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди та звільнення орендованих приміщень (а.с. 14, 15).
З матеріалів справи вбачається, що зазначений лист відповідачем залишено без реагування, заборгованість з орендної плати відповідачем погашено лише після відкриття провадження в даній справі, а саме, згідно платіжного доручення від 01.06.2021 № 1525 на суму 117215,79 грн. з призначенням платежу "За оренду нежитлового приміщення зг. ухвали суду (справа № 915/245/21 від 06.04.2021р), у т.ч. пеня 4719,84 грн." (а.с. 48).

Мотивувальна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позвоних вимог, виходячи з таких підстав.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).
Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як було встановлено вище, 27.09.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди нежитлового об`єкту, що належить до комунальної власності № 7686.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються Главою 58 ЦК України, параграфом 5 Глави 30 ГК України. Також, у зв`язку із тим, що об`єктом оренди за договором оренди є комунальне майно до спірних правовідносин, як спеціальні, підлягають до застосування правові норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна". До 01.02.2020 Закон діяв в редакції Закону №2269-XII від 10.04.1992 із змінами (надалі - Закон №2269-XII). Після 01.02.2020 Закон діє в редакції Закону №157-IX від 03.10.2019 (надалі - Закон №157-IX).
Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №157-IX встановлено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.
Застосовуючи норми Закону, суд виходить з того, що згідно зі ст. 58 Конституції України слід застосовувати норми закону, які діяли в період виникнення спірних правовідносин. За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.
З огляду на викладене Закон №2269-XII належить застосовувати до правовідносин сторін, які мали місце до 01.02.2020, а Закон №157-IX - після 01.02.2020.
За приписами ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII, яка узгоджується зі ст. 759 ЦК України, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Згідно зі статтею 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII, договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні приписи містяться у ч. 2 ст. 291 ГК України.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII, істотними умовами договору оренди є термін, на який укладається договір оренди.
Як встановлено судом, договір оренди № 7686 від 27.09.2016 укладено строком на 2 роки 11 місяців, а саме з 27.09.2016 по 27.08.2019.
Матеріали справи свідчать про те, що строк дії договору оренди нежитлового об`єкту, що належить до комунальної власності № 7686 від 27.09.2016 закінчився 27.08.2019 відповідно до п. 10.1. Договору.
Відповідно до п. 10.5. Договору сторони передбачили, що у разі закінчення строку дії договору, останній продовжується шляхом укладення додаткової угоди за умови письмового звернення орендаря відповідно до вимог Положення.
Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами додаткової угоди та письмового звернення відповідача до орендодавця відповідно до вимог п. 10.5. Договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
У статті 764 ЦК України передбачено, що, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відповідно до частини 4 статті 284 ГК України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
У даному випадку відсутні докази того, що позивач звертався до відповідача протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору із заявою про припинення дії договору №7686 від 27.09.2016, тому на підставі положень ст. 764 ЦК України, ч. 4 ст. 284 ГК України, ч. 2 ст. 17 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII, строк дії договору №7686 від 27.09.2016 повинно бути продовжено на той самий термін, який був передбачений договором, тобто на 2 роки 11 місяців – до 27.07.2022.
Але колегія суддів приймає до уваги ту обставину у правовідносинах між сторонами, що вони при укладанні вказаного договору оренди погодили згідно п. 10.5. Договору наступне: у разі закінчення строку дії договору, останній продовжується шляхом укладення додаткової угоди за умови письмового звернення орендаря.
Як вже зазначалося раніше, сторонами додаткова угода щодо продовження строку дії договору не укладалася, відповідного звернення орендаря з цього питання не було.
Таким чином умови вказаного договору, що стосується п. 10.5, суперечать вимогам чинного законодавства щодо можливостей продовження строку дії такого договору після його закінчення без укладання додаткової угоди з цього питання та без звернення орендаря.
Відповідно до ч. 1. ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Вказане є підставою для визнання договору оренди в цій частині недійсним в судовому порядку, про що заінтересована сторона мала право звернутися із позовом до господарського суду та отримати відповідне судове рішення.
У матеріалах даної справи відсутні будь-які докази щодо наявності судового рішення про визнання недійсним п. 10.5 вищевказаного договору оренди.
За таких обставин на думку колегії суддів у даній справі слід застосувати вимоги ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, якою визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 

Як вже було встановлено апеляційним господарським судом, сторони погодили у пункті 2.4 Договору, що у разі закінчення строку його дії орендар повинен повернути орендодавцеві орендоване приміщення в п`ятнадцятиденний термін з дня отримання заяви орендодавця за актом приймання-передавання приміщення.
Тобто за умовами п. 2.4 договору 15-ти денний термін повернення майна настає виключно з дня отримання орендарем від орендодавця заяви на повернення орендованого майна, саме з цього дня для орендаря починає відраховуватися строк виконання його зобов`язання повернути орендоване майно за актом приймання-передачі.
Як було правильно встановлено судом першої інстанції, такої заяви матеріали даної справи не містять, про наявність такої заяви сторонами до суду не повідомлялося.
Саме з цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача не виник обов`язок передачі об`єкта оренди за актом приймання-передавання у зв`язку із відсутністю заяви орендодавця про повернення орендованого майна та ненастанням 15-ти денного строку для орендаря щодо повернення орендованого майна, що стало підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Договір оренди №7686 від 27.09.2016 було припинено у зв`язку з закінчення строком його дії, але не погоджується з тим, що позов нібито подано передчасно саме з мотивів недотримання позивачем вимог п. 2.4. Договору щодо звернення орендодавця з заявою до орендаря про повернення орендованого майна.
У тексті вказаного договору оренди окрім пункту 2.4 є ще інший пункт 5.12, який також безпосередньо стосується умов та строку повернення майна орендарем орендодавцю.
Згідно пункту 5.12 Договору оренди нежитлового об`єкту, що належить до комунальної власності від 27.09.2016, Орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору негайно повернути Орендодавцеві або Підприємству, указаному Орендодавцем, орендоване Майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря. 
Пунктом 10.7 Договору передбачено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Таким чином апеляційним господарським судом при розгляді даної справи встановлено, що умови пункту 2.4 вказаного договору оренди прямо суперечать умовам пункту 5.12 цього ж договору в частині, що стосується настання строку для орендаря повернути майно орендодавцю у зв`язку з припиненням договору у разі закінчення строку, на який його було укладено.
За таких обставин колегія суддів вважає необхідним застосувати положення чинного законодавства, яким врегульовано спірне питання після закінчення строку дії Договору оренди нежитлового об`єкту, що належить до комунальної власності від 27.09.2016, тобто у період після 27.08.2019.
За приписами ст. 26 ч. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII, який діяв до 01.02.2020, договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Відповідно до ст. 27 ч. 1 того ж Закону у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.
За приписами ст. 25 ч. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №157-IX, який діяв після 01.02.2020, в тому числі на момент звернення позивача із позовною заявою до господарського суду за захистом порушеного права у даній справі, у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.
Окрім того, загальними нормами Цивільного кодексу України, яким врегульовано правила найму (оренди) майна, статтею 785 частиною 1 ЦК України передбачено наступне: у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. 
З врахуванням вищевказаних норм діючого законодавства у їх сукупності та умов пункту 5.12 Договору оренди колегія суддів дійшла висновку, що будь-які законні підстави для подальшого утримання орендарем спірного нерухомого майна у період після закінчення строку дії договору оренди відсутні, строк повернення такого майна орендодавцеві для орендаря настав негайно з дати припинення договору та був ним пропущений із суб`єктивних причин, що вказує про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Центрліфт" звільнити та повернути нежитловий об`єкт за актом приймання-передавання.  
В свою чергу, посилання апелянта на закінчення строку дії договору та як наслідок виникнення обов`язку орендаря повернути орендоване майно, приймається колегією суддів до уваги, адже, як було встановлено вище, строк виконання такого обов`язку для орендаря настав.
Суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку, що позов подано передчасно, а позовні вимоги позивача (з урахуванням закриття ухвалою суду від 05.10.2021 провадження в частині позовних вимог) задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1, 2 с. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що колегією суддів було прийнято рішення про задоволення апеляційної скарги та позовної заяви в частині вимоги немайнового характеру, витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 269-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління комунального майна Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 по справі 915/245/21 – задовольнити.
Рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.12.2021 по справі 915/245/21 - скасувати.
Прийняти нове рішення.
« 1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрліфт» (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, пров. Корабелів, буд. 2, код ЄДРПОУ 39904132) звільнити та повернути нежитловий об`єкт, розміщений за адресою м.Миколаїв, вул.Погранична, 38а, 1 поверх, а саме: адміністративна будівля літера "Ж" загальною площею 201,0 кв.м; бокси літера "Д" загальною площею 94,6 кв.м; бокси літера "В" загальною площею 121,1 кв.м; бокси літера "Г" загальною площею 80,1 кв.м; адміністративна будівля літера "З" загальною площею 62,4 кв.м; нежитлове приміщення літера "б" загальною площею 9,0 кв.м; нежитлове приміщення літера "Х" загальною площею 9,4 кв.м; навіс літера "К", навіс "Ф", навіс "У", шляхом передачі зазначеного приміщення Управлінню комунального майна Миколаївської міської ради (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20, код ЄДРПОУ 22440076) за актом приймання-передавання.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрліфт» (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, пров. Корабелів, буд. 2, код ЄДРПОУ 39904132) на користь Управління комунального майна Миколаївської міської ради (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20, код ЄДРПОУ 22440076) витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у сумі 2 270,00 грн.»
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрліфт» (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, пров. Корабелів, буд. 2, код ЄДРПОУ 39904132) на користь Управління комунального майна Миколаївської міської ради (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20, код ЄДРПОУ 22440076) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 3 405,00 грн.
Зобов`язати Господарський суд Миколаївської області видати накази з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документа.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 22.09.2022 у зв`язку з перебуванням судді зі складу колегії суддів Таран С.В. у відпустці у період з 19.09.2022 по 21.09.2022.

Головуючий                      К.В. Богатир

Судді:                      О.Ю. Аленін

                      С.В. Таран