Постанова                             
Іменем України                       
 
16 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа № 740/724/22
провадження № 61-10177св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів:  Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,                Тітова М. Ю.,        
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  Національний університет біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут» про визнання незаконними та скасування наказів про відсторонення від роботи, відновлення становища, що існувало до порушення, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
 
за касаційною скаргою адвоката Тернового Руслана Богдановича як представника ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Шитченко Н. В.,            Мамонової О. Є., Онищенко О. І.,
 
                                                ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконними та скасувати накази Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут» (далі - ВП НУБіПУ «Ніжинський агротехнічний інститут») від 08 листопада 2021 року № 235 «К» і  № 236 «К» «Про відсторонення від роботи», відновивши попереднє становище ОСОБА_1                        у виконанні трудових обов`язків асистента кафедри агрономії та за сумісництвом - провідного фахівця, що існувало до порушення, з 08 листопада 2021 року; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2021 року до дати ухвалення рішення суду.
 
На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона працює                      у відповідача на посаді провідного фахівця за сумісництвом та асистента кафедри агрономії. Наказами відповідача від 08 листопада 2021 року № 235 «К»   і № 236 «К» її відсторонено від роботи без збереження заробітної плати у зв`язку з ухиленням від профілактичних щеплень від COVID-19. 
 
Вважаючи накази незаконними і безпідставними, адже вони суперечить нормам статті 43 Конституції України та статті 46 КЗпП України, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області рішенням від 24 травня 2022 року позов задовольнив частково. Визнав незаконними та скасував накази ВП НУБіПУ «Ніжинський агротехнічний інститут» від 08 листопада 2021 року                   № 235 «К» і № 236 «К» про відсторонення від роботи ОСОБА_1 . Стягнув з ВП НУБіПУ «Ніжинський агротехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 08 листопада 2021 року до 24 травня 2022 року в сумі                   51 487,80 грн, виплату якого провести після утримання податків та інших обов`язкових платежів на користь держави. Рішення в частині стягнення середнього заробітку допустив до негайного виконання в межах суми стягнення за місяць. Вирішив питання щодо судових витрат у справі. В іншій частині позовних вимог відмовив.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване наявністю правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. 
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 14 вересня 2022 року зупинив апеляційне провадження у справі № 740/724/22 до закінчення перегляду                         у касаційному порядку Верховним Судом цивільних справ № 672/1292/21 або                  № 682/2645/21.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскільки суд касаційної інстанції відкрив провадження у справах у подібних правовідносинах, враховуючи вимоги пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України та пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України, є необхідність зупинити апеляційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку вищезазначених справ. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї,  узагальнені аргументи
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 17 жовтня 2022 року,                    адвокат Терновий Р. Б. як представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.  
 
Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 03 травня           2018 року у справі  № 752/9802/14, від 30 січня 2019 року у справі № 552/2998/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 308/4537/17, від 14 березня 2019 року                         у справі № 308/11448/14, від 17 квітня 2019 року у справі № 752/1914/16; суд не дослідив зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд необґрунтовано відхилив заяву позивача у вигляді відзиву на апеляційну скаргу щодо визнання апеляційної скарги.
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм процесуального права, тому повинна бути скасована. 
Крім цього, заявник повідомляє, що за попереднім розрахунком вона очікує понести витрати на правову допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи в касаційному порядку в сумі 7 500,00 грн, докази понесення витрат будуть надані суду протя7гом п`яти днів після ухвалення рішення.
07 листопада 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив ВП НУБіП «Ніжинський агротехнічний інститут», мотивований тим, що анонсовані представником заявника витрати в сумі 7 500,00 грн є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом для надання цих послуг.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
31 жовтня 2022 року справа надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;                   2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм                   права  в  межах   касаційної  скарги,  дійшов  висновку,  що  касаційна  скарга  підлягає задоволенню з огляду на таке.
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Установлено, що в червні 2022 року ВП НУБіПУ «Ніжинський агротехнічний інститут»  звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції та просив його скасувати в частині стягнення середнього заробітку за період                      з 08 листопада 2021 року до 24 травня 2022 року в сумі 51 487,80 грн, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в частині стягнення                            з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за період                                   з 08 листопада 2021 року до 24 лютого 2022 року в сумі 27 982,50 грн, виплату якого провести після утримання податків та інших обов`язкових платежів на користь держави.
 
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 08 липня 2022 року відкрито апеляційне провадження, ухвалою Чернігівського апеляційного суду                            від 21 липня 2022 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.
 
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження                 в справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
 
Тлумачення пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України свідчить про те, що суд може зупинити провадження у справі лише у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку:                 а) палатою; б) об'єднаною палатою; в) Великою Палатою Верховного Суду та прийняття ними до свого провадження.
 
При цьому така підстава для зупинення провадження у справі застосовується               у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).
 
Зупиняючи апеляційне провадження у справі, апеляційний суд не врахував, що справи № 672/1292/21 або № 682/2645/21, до закінчення розгляду яких                           у касаційному порядку зупинено провадження у цій справі, перебувають на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Першої та Другої судових палат Касаційного цивільного суду, а не палати, об`єднаної палати чи Великої Палати Верховного Суду.
 
За таких обставин немає підстав, передбачених пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі до закінчення розгляду в касаційному порядку справ № 672/1292/21 або  № 682/2645/21. 
 
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду                               від 29 червня 2022 року у справі № 757/55440/18-ц,  від 17 березня 2021 року                    у справі № 423/405/18, від 21 липня 2021 року у справі № 265/2189/20,                              від 19 лютого 2020 року у справі № 607/18957/18, від 09 вересня 2020 року                       у справі № 728/2144/19. 
 
У зв`язку з викладеним обґрунтованими є доводи касаційної скарги щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час вирішення питання про зупинення апеляційного провадження у цій справі.
 
Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
Оскільки апеляційний суд порушив норми процесуального права, що призвело до безпідставного зупинення апеляційного провадження у справі, яка є предметом касаційного перегляду, касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
З огляду на те що Верховний Суд дійшов висновку про передачу справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, колегія суддів питання про розподіл судових витрат не вирішує. 
 
Керуючись  статтями  400, 406,  411,  416  ЦПК  України,  Верховний  Суд  у  складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну  скаргу  адвоката  Тернового  Руслана  Богдановича  як   представника
ОСОБА_1 задовольнити. 
 
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська 
 
Судді                                                                                                 А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко
 
                                                                                                            В. М. Коротун
 
                                                                                                            М. Ю. Тітов