ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/17352/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 листопада 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В.
суддів:                     Аліменка В.О., Безименної Н.В.   

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення грошової допомоги, - 
          
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
- стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Украерорух»     на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 21 рік служби у сумі 28213 грн 50 коп.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року позовну заяву повернуто позивачеві. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права. 
Зокрема, представник позивача вказує, що він не отримував ухвалу про залишення позовної заяви без руху, виявив її в електронній пошті в папці спам лише 21.02.2022 року, і 25.01.2022 року направив клопотання про усунення недоліків, яке було отримано судом 28.01.2022 року, тобто, ще до постановлення оскаржуваної ухвали. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення грошової допомоги та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
17 жовтня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, в якому відповідач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення грошової допомоги.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху та визначено протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху необхідність усунути недоліки позовної заяви шляхом подання клопотання про поновлення строку та документів на підтвердження та обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року позовну заяву повернуто позивачеві. 
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, тому позовну заяву належить повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне. 
Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Такі вимоги визначені  статтею 160 КАС України.
Так, згідно приписів цієї норми, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій  законом  надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
В позовній заяві зазначаються:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;
4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо  законом  встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;
10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;
11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.
У разі пред`явлення позову особою, якій  законом  надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.
У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
За правилами, встановленими  статтею 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.
Згідно із  статтею 169 КАС України  суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями  160,  161  цього  Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому  законом  розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому  статтею 171 цього Кодексу.
Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини четвертої  статті 169 КАС України).
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху та визначено протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху необхідність усунути недоліки позовної заяви шляхом подання клопотання про поновлення строку та документів на підтвердження та обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, яку було направлено електронною поштою. 
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вимог ухвали представником позивача 25 січня 2022 року направлено до Київського окружного адміністративного суду заяву про усунення недолків позовної заяви (поштове відправлення 0830105868106).
Згідно інформації про рух поштового відправлення, яке міститься на сайті Укрпошти, поштове відправлення 0830105868106 доставлено до суду та вручено 28 січня 2022 року.
Тобто, вищевказана заява представника позивача про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року була отримана Київським окружним адміністративним судом 28 січня 2022 року.
Таким чином, станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року проповернення позовної заяви, представникмо позивача було подано заяву на усунення недоліків, яка було отримана судом першої інстанції ще 28 січня 2022 року.
В той же час, матеріалами справи підтверджється, що відповідна заява представника позивача на виконання вимог ухвали, яка була отримана судом 28 січня 2022 року, була зареєстрована Киїським окружним адміністративним судом лише 16 лютого 2022 року за вх. № 5244/22, тобто, майже через три тижні після її надходження до суду.
Водночас, відповідно п.2 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді реєстрації підлягають вхідні, вихідні та внутрішні документи (довідки, доповідні записки, заяви, протоколи засідань зборів суддів, тощо). Реєстрація в АСДС здійснюється відповідно до вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, із змінами (далі - Положення про АСДС). 
Кожен документ реєструється в суді лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створювані - у день підписання або затвердження.  У разі неможливості з об`єктивних причин (кінець робочого дня, тощо) здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження така кореспонденція реєструється в автоматизованій системі в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату суду, із зазначенням причин встановлення такого терміну.
На першому аркуші вхідного документа у правому нижньому куті або вільному від тексту місці проставляється реєстраційна позначка (штамп), в якому зазначаються дата реєстрації, реєстраційний номер (та за необхідності - найменування суду) і підпис особи, яка здійснила реєстрацію документа, а в разі необхідності - і час подання документа.
Тобто, в силу вимог чинного законодавства, якщо заяву представника позивача було отримано судом 28 січня 2022 року, то вона повинна була бути зареєстрована не пізніше 29 січня 2022 року (наступного робочого дня).
Не здійснення ж відповідальними працівниками Київського окружного адміністративного суду належної, вчасної реєстрації та передачі судді-доповідачу у встановлену порядку заяви позивача про усунення недоліків позовної заяви призвело до постановлення судом передчасної та безпідставної ухвали про повернення позовної заяви, оскільки при постановленні останньої, суд виходив з того, що позивачем не подано заяви про усунення недоліків, в той час як остання була отримана судом ще 28 січня 2022 року (тобто, за два тижні до постановлення оскаржуваної ухвали), однак протиправно не зареєстрована та не передана судді.
Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1    ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.
Колегія суддів зазначає, що передчасний висновок суду першої інстанції про неусунення позивачем недоліків позовної заяви, який мав наслідком повернення позовної заяви на підставі п.1 ч.4    ст.169 КАС України, фактично перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя.
Разом із тим, колегія суддів вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неусунення недоліків позовної заяви, який мав наслідком повернення позовної заяви на підставі п.1 ч.4    ст.169 КАС України, оскільки позивачем на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року було подано заяву про усунення недоліків адміністративного позову, яка не була вчасно зареєстрована, та має бути розглянута судом, оскільки надійшла до дати постановлення ухвали про повернення позовнорї заяви.
При цьому, апеляційний суд не надає правову оцінку доводам апелянта про відсутність пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки останні мають бути розглянуті та вирішені судом першої інстанції за наслідком розгляду заяви про усунення недоліків позовної заяви та вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття провадження у справі. 
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення грошової допомоги.
Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду. 
Керуючись ст. 243, 315, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року - скасувати та направити справу до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            В.О. Аліменко, 

                                                                                                    Н.В. Безименна