УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 203/3589/22
провадження № 51-3589 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_2
суддів                        ОСОБА_3., ОСОБА_4  
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року, 
встановив:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від                         20 жовтня 2022 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 16 вересня                   2022 року у кримінальному провадженні № 62020170000001481.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року відмовлено у відкритті  провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від  20 жовтня 2022 року, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Скаржник стверджує, що вказана ухвала суду є незаконною, невмотивованою та необгрунтованною, оскільки вона подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2022 року, яка не передбачена нормами КПК України. При цьому ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувану ухвалу слідчого судді про залишення її скарги без задоволення не можна вважати рішенням по суті даної скарги, оскільки в ньому не проаналізовано її доводи та не надана їм оцінка. Вона вважає, що дана ухвала слідчого судді за її правовою природою не є передбаченим процесуальним законом рішенням про припинення розгляду скарги з мотивів неявки скаржника до суду, а тому апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу слідчого судді, залишивши поза увагою правову позицію, сформовану в постанові Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 23 травня  2018 року у провадженні № 237/1459/17. 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши додані до скарги копії судових  рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно ч. 3 статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положення ч. ч. 1, 2 ст 309 КПК України містять перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді і цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає. 
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження.
Суддя апеляційного суду, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду                                   м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2022 року, застосував положення статті 309 КПК України, яка містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на позицію Конституційного Суду України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року                        № 26-рп/2009).
Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.
Тобто, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях звертає увагу, що апеляційне та касаційне оскарження судових рішень має залежати від особливостей процесуального характеру, та з огляду на вимоги національного законодавства.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня                        2022 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 на постанову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 16 вересня                   2022 року у кримінальному провадженні № 62020170000001481, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, тому рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим.
Також колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про неврахування судом апеляційної інстанції висновків, сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у провадженні №237/1459/17, оскільки висновки у вищезазначеній постанові сформульовані відносно ухвал слідчих суддів, постановлення яких не передбачено КПК України, тоді як у вказаному кримінальному провадженні слідчий суддя прийняв рішення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України.
Тому доводи ОСОБА_1 щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, а саме, безпідставної відмови у відкритті провадження за її апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу слідчого судді, не заслуговують на увагу.
Таким чином, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті  провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду                                м. Дніпропетровська від  20 жовтня 2022 року, діяв відповідно до вимог закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення її скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428   КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_2                                  ОСОБА_3                                               ОСОБА_4