ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                                                      Головуючий І інстанції: Полях Н.А.
07 грудня 2022 р. 	Справа № 520/13345/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Курило Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и в:
21.07.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) (далі – в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 )) у відношенні до нього щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 22.06.2016 року по 13.07.2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цій для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 22.06.2016 року по 28.02.2018 року – січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року – березень 2018 року;
- стягнути з в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 22.06.2016 року по 13.07.2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 22.06.2016 року по 28.02.2018 року – січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року – березень 2018 року відповідно до абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2018 року № 1078.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/14367/2020 від 03.12.2020 року відповідачем було здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з 22.06.2016 року по 13.07.2020 року, проте застосований останнім розрахунок індексації є таким, що проведений з порушенням чинного законодавства, у зв`язку з тим, що з 01.12.2015 року в дію вступила нова редакція постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, а тому базовим місяцем для розрахунку індексації з 22.06.2016 року по 28.02.2018 року слід вважати січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року – березень 2018 року відповідно до абз. 4 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2018 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі – Порядок № 1078). У суперечь абзацу 6 п. 5 Прядку № 1078 відповідач, починаючи з 01.03.2018 року не вплачувув йому індексацію грошового забезпечення в розмірі 3.035,02 грн в місяць, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить пріг в розмірі 103 відсотка, то в пдвіщенному розмірі відповідно до чинного законодавства.
          Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , у відзиві в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) вказує, що лише з 01.12.2015 року на зміну базового місяця для нарахування індексації стало впливати виключно підвищення тарифних  ставок (окладів). В даному випадку, базовим місяцем для проведення індексації  є місяць прийняття на роботу (на військову службу), а саме червень 2016 року.
          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2021 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
          Так, судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 22.06.2016 року по 13.07.2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 22.06.2016 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року - березень 2018 року.
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 22.06.2016 року по 13.07.2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 22.06.2016 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року - березень 2018 року, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
          В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю після 01.12.2015 року за новими правилами індексації згідно Порядку № 1078 має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року, в той час як місяцем підвищення доходів (базовим місяцем) вважається місяць, в якому підвищений посадовий оклад військовослужбовця за посадою, яку він займає на момент проведення індексації (січень 2008 року).
Крім того, суд звернув увагу, що визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру посадового окладу, яке вперше відбулось у січні 2008 року на підставі Постанови № 1294 та не залежить від зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових без підвищення посадових окладів (в тому числі премії та додаткових видів грошового забезпечення таких як надбавки, підвищення, винагороди). В такому порядку, нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до  наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 року № 90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» та Постанови  № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018 року.
Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача є січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, та в подальшому  - березень 2018 року у зв`язку з набранням чинності Постановою № 704, а не місяць прийняття на військову службу, як зазначає відповідач.
          Щодо вимоги стягнути з в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 22.06.2016 року по 13.07.2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 22.06.2016 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 13.07.2020 року - березень 2018 року відповідно до абз. 4 п. 5 постанови КМУ від 17.07.2018 року № 1078, суд зазначив, що зазначена вимога є передчасною, оскільки грошова сума, яка має бути виплачена позивачу, як індексація грошового забезпечення за відповідні періоди із застосуванням базових місяців, ще не нарахована відповідачем.
          Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов. 
          Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи. 
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).
          За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин  справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід частково скасувати, з наступних підстав.
           Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 22.06.2016 року по 12.07.2020 року проходив військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ).
Згідно витягу з наказу командира  в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) № 142 від 13.07.2020 року позивача виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) з 12.07.2020 року (а.с. 17).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/14367/2020 від 03.12.2020 року, що набрало законної сили 03.02.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у період з 22.06.2016 року по 12.06.2020 року.
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 індексацію  грошового забезпечення за період з 22.06.2016 року по 12.06.2020 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
Як убачається із довідки-розрахункум, що надана 29.07.2021 року відповідачем у якості додатку до відзиву на адміністративний позов ОСОБА_1 , - судове рішення у справі № 520/14367/2020 виконано нступним чином: за період з грудня 2016 року по 28.02.2018 року позивачу нарахована індексація грошового забезпечення у загальному розмірі 3.023,46 грн, базовий місяць/місяць підвищення окладу – червень 2016 року; за період з грудня 2018 року до січня 2020 року позивачу нарахована індексація грошового забезпечення у загальному розмірі 2.083,27 грн, місяць підвищення окладу – березень 2018 року (а.с. 23-32).
Із довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 15.07.2021 року (а.с. 20) вбачається, що 26.05.2021 року відповідачем на виконання судового рішення у справі № 520/14367/2020 на рахунок позивача перераховано суму 2.976,14 грн.
За правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 27.06.2022 року по справі № 420/5976/20. -  відповідно до положень Порядку № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року.
Верховний Суд вазав, що з аналізу положень Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) та Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі – Закон № 1282-ХІІ) убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункти 43-44 постанови Верховного Суду від 27.04.2021 року у справі № 380/1513/20).
Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.07.2019 року у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 року у справі № 825/694/17, від 20.11.2019 року у справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Згідно з пунктом 10-2 Порядку № 1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.
Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави Суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01.03.2008 року.
З січня 2008 року по 01.03.2018 року посадовий оклад позивача не змінювався.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01.03.2018 року.
Отже, відповідно до положень Порядку № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.
За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулося з 01.03.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Відповідно до абз. 1 і 2 п. 5 Порядку № 1078 у місяці підвищення посадового окладу (тарифної ставки) індекс споживчих цін (ІСЦ) приймають за 1 або 100 %. Для подальшої індексації ІСЦ обчислюють  наростаючим підсумком з місяця, наступного за місяцем такого підвищення. При цьому нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції (пп. 3 і 4 ст. 4 Закону № 1282-ХІІ, п. 11 Порядку № 1078). 
Це означає, що місяць підвищення окладу (ставки) є «базовим» і з квітня 2018 року відповідач повинен обчислювати ІСЦ для проведення подальшої індексації грошового забезпечення позивача ОСОБА_1 (поки не буде перевищено поріг індексації у розмірі 103 %). 
Отже дата з якою у позивача настане право на індексацію грошового забезпечення, а також яким буде коефіцієнт поточної індексації, залежить від розміру приросту величини споживчих цін. Сума індексації визначається як результат множення доходу, що підлягає індексації, на величину приросту споживчих цін, поділений на 100. Нарахування індексації здійснюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому Держстатом опубліковано індекс інфляції (абз 10 п. 5 Порядку № 1078).
Оскільки місяць підвищення посадового окладу позивача ОСОБА_1 (березень 2018 року) був «базовим», то з місяця, наступного за базовим, тобто з квітня 2018 року, величина ІСЦ для нього у жовтні 2018 року перевищила поріг індексації, який встановлено в розмірі 103 відсотка (1,008 х 1,000 х 1,000 х 0,993 х 1,000 х 1,019 х 1,017 х 100 = 103,73 %), тому відповідно до положень Порядку № 1078 і факту публікації 13.11.2018 року Держстатом України величини індексу інфляції у жовтні 2018 року, грошове забезпечення позивача з грудня 2018 року підлягає індексації.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає хибним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 про допущення відповідачем у період з 01.03.2018 року до 01.12.2018 року протиправної бездіяльності, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті йому за цей час індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця підвищення окладу («базового місяця») – березень 2018 року та про необхідність зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому за вказаний період індексацію грошового забезпечення. 
Оскільки матеріали справи посвідчують ту обставину, що у період з 01.12.2018 року до 01.01.2020 року індексація грошового забезпечення позивача відповідачем здійснювалася із застосуванням місяця підвищення окладу («базового місяця») – березень 2018 року, колегія суддів вважає хибним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 про допущення відповідачем у період з 01.12.2018 року по 01.01.2020 року протиправної бездіяльності, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті йому за цей час індексації грошового забезпечення та про необхідність зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому за вказаний період індексацію грошового забезпечення. 
Таким чином, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу та скасовує судове рішення про задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в означеній вище частині та приймає нове судове рішення по відмову в їх задоволені.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.
          При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1 і 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року скасувати в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 13 липня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року та про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 13 липня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення – березень 2018 року, з прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог ОСОБА_1 . 
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    Л.В. Курило