ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6652/22 Справа № 216/6276/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/6276/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Біла А.В.

сторони:
позивачка - ОСОБА_1 ,
відповідач - Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року, яке ухвалено суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 30 червня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності на грошовий внесок у банківській установі в порядку спадкування.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в липні 2011 року вона познайомилась з ОСОБА_2 та з цього часу вони почали спілкуватись. 
12 березня 2012 року, за рішенням Довгінцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №2-2491/2011, яке набрало законної сили 22.03.2012 року, шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та її першим чоловіком ОСОБА_3 було розірвано. 
На той момент вони з ОСОБА_2 вже почали проживати разом в квартирі позивачки за адресою: АДРЕСА_1 , хоча до цього він мешкав з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .
З ОСОБА_2 вони проживали, як чоловік та дружина, він працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підсобником, разом вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет, проте, реєструвати шлюб не бажали, оскільки раніше мали негативний досвід життя у зареєстрованому шлюбі. 
Також, позивачці було відомо, що матір її цивільного чоловіка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після продажу їх квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за життя грошові кошти внесла до установи банку.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
ОСОБА_2 своєчасно, а саме, 18 липня 2019 року, звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після померлої не було. 
На момент смерті матері, ОСОБА_2 був зареєстрований разом з нею за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок чого ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину. 
Разом з цим, він не встигнув отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати право власності на нерухоме майно, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 також помер від хвороби шлунково-кишечного тракту (язви), коли поїхав до своєї матері (актовий запис про смерть №1325 від 29.11.2019). 
У подальшому, а саме 09.03.2021 року, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Янковської О.І. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 
Постановою від 13 квітня 2021 року їй було відмовлено через те, що у нотаріуса відсутня можливість встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, крім того не було надано правовстановлюючих документів на квартиру та відомостей про відкриття спадщини, у зв`язку з чим було запропоновано звернутись до суду з приводу встановлення факту спільного проживання та визнання права на спадщину в судовому порядку. 
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20.07.2021 року був встановлений факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як дружини та чоловіка не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. 
Таким чином, позивачка, як спадкоємець четвертої черги спадкування, вважає, що має право на спадкування грошових вкладів після смерті ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті матері, оскільки інші спадкоємці за заповітом та за законом після його смерті відсутні.
17.11.2021 року позивачка подала до суду письмову заяву про збільшення розміру позовних вимог та просила визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на грошові внески, розміщені на рахунках в банківських установах, в порядку спадкування за законом після: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на грошові внески, розміщені на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 : 
в філії - Дніпропетровському обласному управлінні АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 00032129): у ТВБВ №10003/0555: №9760//2187 (компенсація 1997 р.) - сума залишку 1237,30 грн.; у ТВБВ №10003/0563: НОМЕР_15 - сума залишку 2400,00 грн.; НОМЕР_16 - сума залишку 6328,00 доларів США; НОМЕР_17 (мобільні збереження)- сума залишку 1000,00 доларів США; НОМЕР_18 - сума залишку 274,43 доларів США; НОМЕР_19 - сума залишку 600,54 грн.; НОМЕР_20 - сума залишку 0,89 доларів США; 
в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНОМУ БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ 14360570): № НОМЕР_2 - сума залишку 257,24 грн.; № НОМЕР_3 - сума залишку 13,26 грн.;
в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «УКРСИББАНК» (ЄДРПОУ 09807750): № НОМЕР_4 валюта UAH - сума залишку 8323,78 грн.; на грошові внески, розміщені на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 : 
в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СБЕРБАНК» (ЄДРПОУ 25959784):
№ НОМЕР_6 - код валюти 980;
№ НОМЕР_7 - код валюти 980;
№ НОМЕР_8 - код валюти 840;
№ НОМЕР_8 - код валюти 980;
№ НОМЕР_9 - код валюти 980;
№ НОМЕР_10 - код валюти 980.
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на грошові внески, розміщені на рахунках в банківських установах, в порядку спадкування за законом після: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: на грошові внески, розміщені на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 :
в філії - Дніпропетровському обласному управлінні АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 00032129): у ТВБВ №10003/0555: №9760//2187 (компенсація 1997 р.) - сума залишку 1237,30 грн.; у ТВБВ №10003/0563: НОМЕР_15 - сума залишку 2400,00 грн.; НОМЕР_16 - сума залишку 6328,00 доларів США; НОМЕР_17 (мобільні збереження)- сума залишку 1000,00 доларів США; НОМЕР_18 - сума залишку 274,43 доларів США; НОМЕР_19 - сума залишку 600,54 грн.; НОМЕР_20 - сума залишку 0,89 доларів США;
в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНОМУ БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ 14360570): № НОМЕР_2 - сума залишку 257,24 грн.; № НОМЕР_3 - сума залишку 13,26 грн.;
в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «УКРСИББАНК» (ЄДРПОУ 09807750): № НОМЕР_4 валюта UAH - сума залишку 8323,78 грн.
Відмовлено в задоволенні частини позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , права власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на грошові внески, розміщені на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СБЕРБАНК» (ЄДРПОУ 25959784): 
№ НОМЕР_6 - код валюти 980;
№ НОМЕР_7 - код валюти 980;
№ НОМЕР_8 - код валюти 840;
№ НОМЕР_8 - код валюти 980;
№ НОМЕР_9 - код валюти 980;
№ НОМЕР_10 - код валюти 980.
В апеляційній скарзі відповідач Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги та рішення суду першої інстанції ґрунтуються на обставинах, встановлених рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20.07.2021 року, яким був встановлений факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, як дружини та чоловіка, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. 
Разом з тим, постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2022 року, тобто до ухвалення оскаржуваного рішення суду, апеляційну скаргу Виконавчого комітету Центрально-Міської районної    у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ради задоволено, а рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради - Тімуш К.О., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-4).
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2012 у справі №2-2491/11 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (набрало законної сили 22.03.2012 року).
Згідно паспорту серії НОМЕР_11 , виданого 19.06.2008 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останній до 25.02.2014 року мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , але з 04.03.2014 року зареєстрував місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9-10).
Згідно з Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_12 від 12.05.1970 року, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що було видане Свідоцтво серія НОМЕР_13 .07.2019 року, а після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за вказаною вище адресою і вже 18 липня 2019 року її син, ОСОБА_2 подав до Першої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_4 (а.с. 5-7).
За життя ОСОБА_4 відкрила у деяких установах банку рахунки, на яких розмістила грошові кошти, а саме:
в філії - Дніпропетровському обласному управлінні АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (ЄДРПОУ 00032129): у ТВБВ №10003/0555: №9760//2187 (компенсація 1997 р.) - сума залишку 1237,30 грн.; у ТВБВ №10003/0563: НОМЕР_15 - сума залишку 2400,00 грн.; НОМЕР_16 - сума залишку 6328,00 доларів США; НОМЕР_17 (мобільні збереження)- сума залишку 1000,00 доларів США; НОМЕР_18 - сума залишку 274,43 доларів США; НОМЕР_19 - сума залишку 600,54 грн.; НОМЕР_20 - сума залишку 0,89 доларів США;
в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНОМУ БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ 14360570): № НОМЕР_2 - сума залишку 257,24 грн.;№ НОМЕР_3 - сума залишку 13,26 грн.;
в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «УКРСИББАНК» (ЄДРПОУ 09807750): № НОМЕР_4 валюта UAH - сума залишку 8323,78 грн. (а.с. 32, 37, 39, 68, 81).
ОСОБА_2 не встиг оформити спадщину, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що був складений актовий запис №1325 від 29 листопада 2019 року на підставі заяви працівника КП «Рітуал Сервіс Плюс» (а.с. 13).
ОСОБА_5 , батько померлого ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що видано Свідоцтво серія НОМЕР_14 від 12 листопада 2013 року (а.с. 8 - зворот). 
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 11.09.2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 припинений, дітей в шлюбі не було (а.с. 11-12).
Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 до приватного нотаріуса Янковської О.І. із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , однак у зв`язку з відсутністю в неї документів, що підтверджують родинні відносини, а також інших документів, Постановою приватного нотаріуса Янковської О.І. від 13.04.2021 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2021 року, у справі №216/2651/21, задоволено позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, як дружини та чоловіка, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 14-20).
Частково задовольняючи позовні вимоги та визнаючи право власності за позивачкою в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , на грошові вклади у банківських установах на ім`я ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги спадкування, як така, що проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , а інші спадкоємці відсутні.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 
2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.  
Так, за положенням ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.
У статті 16 ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст. 1216, 1218 ЦК України).
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
При цьому, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року, у справі №216/2651/21, задоволено позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно. 
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з спадкодавцем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, як дружини та чоловіка, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 49,6 кв. м, житловою площею 28,3 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_3 , у порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2022 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 07 листопада 2022 року, задоволено апеляційну скаргу Виконавчого комітету Центрально-Міської районної  у м. Кривому Розі Дніпропетровської області ради.
Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно. 
При цьому, суд дійшов висновку про недоведеність позивачкою ОСОБА_1 факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2  протягом п`яти років до дня відкриття спадщини, зокрема, позивачка не надала доказів того, що до смерті спадкодавця вона та ОСОБА_2 підтримували фактичні сімейні стосунки, адже спадкодавець помер за місцем своєї реєстрації, його труп із гнильними змінами був виявлений правоохоронними органами за зверненням сусідів, поховання спадкодавця було здійснено за рахунок комунальних коштів.
Встановивши відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження спільного проживання сторін, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, апеляційний суди дійшов висновку про те, що лише акт від 01 липня 2021 року, складений мешканцями будинку АДРЕСА_4 , щодо фактично проживання   ОСОБА_2 без реєстрації в період з 2012 по 2019 роки у квартирі АДРЕСА_5 , не є достатнім у сукупності з іншими доказами, якими спростовуються вказані обставини, не містить інформації щодо предмета доказування, а показання свідків не можуть бути єдиною та достатньою підставою для встановлення вказаного факту.
Інших доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 протягом п`яти років до дня відкриття спадщини матеріали справи не містять, а показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не підтверджують письмові докази та не свідчать про реальність сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
За таких обставин, позивачка ОСОБА_1 не входить до кола спадкоємців  ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому не набула право на визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку, й висновки суду першої інстанції щодо наявності у неї такого права є помилковими.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, судові витрати відповідача Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, понесені на оплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 481,00 грн., підлягають компенсації за рахунок позивачки ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради - задовольнити.
Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 червня 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання права власності на грошовий внесок у банківській установі в порядку спадкування - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради судові витрати у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесяти одна) гривня 00 (нуль) копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2022 року.

Головуючий: 

Судді: