ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 вересня 2022 року 	м.Дніпро	справа № 932/10810/21 2-а/932/46/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року                         (суддя Кудрявцева Т.О.) у справі №932/10810/21 (2-а/932/46/22) за позовом   ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач) про скасування постанови від 17 листопада 2021 року, серії БАА №569948 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що оскаржена постанова є неправомірною, відсутні докази вчинення правопорушення. Вказав, що 01.03.2021 року між замовником - Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області та виконавцем - ТОВ “Автомагістраль-Південь” укладено договір №ЕУ-А-4 на закупівлю послуг: 63710000-9 Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд на них у Дніпропетровській області). Відповідно до умов договору за утримання дороги Т-0422 несе відповідальність ТОВ “Автомагістраль-Південь”, а не Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області. Також акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складений з порушенням норм законодавства.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано оскаржену позивачем постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом процесуальних норм, невідповідність висновків суду обставинам справи, неналежну оцінку доказів, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що факт вчинення правопорушення з боку позивача є доведеним відповідно до поданих доказів.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві наполягає на безпідставності доводів скаржника, зазначає про законність рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для його скасування.
Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст.311 КАС України, в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що постановою БАА №569948 від 17.11.2021 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 1020 грн.
Зі змісту постанови вбачається, що 18.10.2021 року о 07 год. 15 хв. на автошляху Т-0422 «Павлоград-Надеждівка-Голубівка» від села Попасне до с. Надеждівка Новомосковського району Дніпропетровської області, начальник служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області Коломійцев О.А., будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційне утримання зазначених ділянок дороги, не вжив своєчасних заходів з ремонту проїзної частини, а за неможливості це зробити, не вжив своєчасних заходів з огородження та позначення відповідними дорожніми знаками або обмеженням руху по ній, чим порушив вимоги п.3.1.1 та 3.1.2 ДСТУ 3587-97 та п.11 Постанови КМУ №198 від 30.03.1994р.
Позивач, вважаючи постанову протиправною, звернувся із позовом про її скасування.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесення постанови, до того ж в оскарженій постанові не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР України) дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Згідно п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху», автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди покриття проїзної частини не повинні мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів.
За змістом статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.
Основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації; (пункти 4-6, 9, 10 статті 11 Закону України «Про автомобільні дороги»).
Згідно з пунктами 1, 2 статті 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.
Відповідно до вимог ч.1 ст.140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктом правопорушень, передбачених ч. 1 ст.140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.
Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.
Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 статті 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.
Факт укладання господарського договору від 01 березня 2021 року між ТОВ “Автомагістраль-Південь” та Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області укладено договір № ЕУ-А-4 на закупівлю послуг 63710000-9 з обслуговування наземних видів транспорту (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд на них у Дніпропетровській області) не свідчить про відсутність у Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області обов`язків по належному утриманню автошляху Т-0422 та не звільняє керівника Служби від відповідальності за невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 розділу II Інструкція №1395 (Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі), при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1-3 ст.140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про: 1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; 2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху; 3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; 4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу; 5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху; 6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій; 7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.
Таким чином, доказом наявності факту правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, виступає акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, а вимоги щодо змісту та реквізитів такого акту, визначені додатком 2 зазначеної Інструкції.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, в діях позивача підтверджено, зокрема, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18 жовтня               2021 року.
Проте, наданий відповідачем акт складено без дотримання визначеного порядку, оскільки складання такого здійснено за відсутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки, а також свідків. 
Доказів запрошення представника Служби для обстеження технічного стану дороги та складання відповідного акту про відмову з`явитись, суду не подано.
Оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, висновки суду першої інстанції, що оскаржену постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити є вірними.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення скарги та скасування чи зміни законного рішення суду.
Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року у адміністративній справі № 932/10810/21 ( провадження 2-а/932/46/22) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук