ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1212/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 707/214/20 Категорія: на ухвалу 	Суходольський О. М . 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       13 вересня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого                        Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )         
Суддів                        Вініченка Б.Б., Новікова О.М.
За участі секретаря                        Чуйко А.В.

учасники справи:
скаржник (боржник) -  ОСОБА_2 ;
заінтересована особа - Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); 
стягувач - Черкаська міська рада;
особа, яка подає апеляційну скаргу -  ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Остапенко Ірини Сергіївни на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 липня 2022 року, постановлену під головуванням судді  Суходольського О.М. у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області 20.07.2022 року, у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання протиправними дій державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М., -

в с т а н о в и в :

       28.06.2022 року скаржник ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою про визнання дій державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М. протиправними.
       Скарга мотивована тим, що 06.05.2021 року державним виконавцем Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворським Олександром Миколайовичем відкрито виконавче провадження № 65320300 з виконання виконавчого листа № 707/214/20, виданого 10.03.2021 року Черкаським районним судом Черкаської області про зобов`язання ОСОБА_2 повернути Черкаській міській раді будинок відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 . 13.05.2022 року головним державним виконавцем Черкаського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворським О.М. в межах виконавчого провадження № 65320300 винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні. Відповідно до супровідного листа від 13.05.2022 року № 7515/3 вказана постанова направлена на адресу ОСОБА_2 , Черкаської міської ради та КП «ЧООБТІ». Однак, дана постанова на її адресу не надходила і вона фізично не могла її одержати, оскільки перебувала за кордоном, а також те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення даної постанови на адресу боржника.
В подальшому, 20.05.2022 року головним державним виконавцем Черкаського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворським О.М. складено акт державного виконавця, згідно якого у зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань здійснено примусове входження до будинку відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 . 
Підстава примусового входження ухвала суду № 707/214/20 від 27.07.2021 року, видана Черкаським районним судом Черкаської області. Для визначення будинку відпочинку S-1 залучено спеціаліста ЧООБТІ. 
ОСОБА_2 вважає, що державний виконавець порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», призначивши в якості спеціаліста юридичну особу - КП «ЧООБТІ», яка в постанові про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 65320300 від 13.05.2022 року не визначена, свої знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі не підтвердила, про свої обов`язки та відповідальність не попереджена. Крім того, будинок відпочинку опечатано, у зв`язку з наявним майном боржника. Державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та акт державного виконавця про вилучення готівки. Будинок відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , було передано Черкаській міській раді, про що складено акт передачі від 20.05.2022 року. Скаржник вказує, що вищевказані акти та постанови не отримувала, на її адресу вони не направлялися та в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази їх направлення ОСОБА_2 
ОСОБА_2 просила суд першої інстанції визнати протиправними дії державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М., які виразилися в наступному: у винесенні постанови про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме : юридичної особи КП «ЧООБТІ», а постанову від 13.05.2022 року про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 65320300 визнати незаконною у залученні 20.05.2022 року під час вчинення дій з визначення будинку відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , як спеціаліста особи, яка в постанові про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 65320300 від 13.05.2022 року не визначена, свої знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі не підтвердила, а акт державного виконавця від 20.05.2022 року про примусове входження із залученим спеціалістом визнати незаконним; в залученні 20.05.2022 року під час передачі майна, а саме будинку відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , як спеціаліста особи, яка в постанові про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 65320300 від 13.05.2022 року не визначена, свої знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі не підтвердила, а акт передачі майна від Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до Черкаської міської ради, складеного 20.05.2022 року в ВП № 65320300, визнати незаконним.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20 липня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання протиправними дій державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М. - відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції,  ОСОБА_2 оскаржила ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що головний державний виконавець Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворський О.М. всупереч вимогам ст. 178 ЦПК іншим учасникам справи, в тому числі,  ОСОБА_2 , відзив не направив, докази його направлення суду не надав, а тому прийняття такого відзиву судом першої інстанції є порушенням норм процесуального права.
          В апеляційній скарзі звертається увага на те, що державний виконавець належним чином боржника ОСОБА_2 про проведення 20.05.2022 року виконавчої дії із залученням спеціаліста не повідомив, у матеріалах ВП № 65320300 документи, які б підтверджували направлення боржнику та отримання боржником відповідних документів відсутні. 
При цьому, на момент написання відзиву державний виконавець Яворський О.М. достовірно знав, що боржник ОСОБА_2 перебувала за кордоном на час проведення виконавчої дії, як із залучення спеціаліста, так і проникнення до житла за участю залученого спеціаліста, що підтверджується інформацією, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження ВП № 65320300.
Представник скаржника зазначає, що посилання державного виконавця на те, що в ході виконавчої дії був присутній чоловік боржника ОСОБА_3 жодним належним документом не підтверджується, окрім того державний виконавець у разі його присутності повинен був би відобразити вказаний факт у відповідних документах, а саме: постанові-1 про опис та арешт майна (коштів) боржника, постанові-2 про опис та арешт майна (коштів) боржника, акт передачі від 20.05.2022 та інших.
Вважає, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що спеціаліст  ОСОБА_4  в якості спеціаліста у виконавчому провадженні № 65320300 не залучалась, так як відповідно до постанови від 13.05.2022 рокупро призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні залучено юридичну особу КП «ЧООБТІ», однак ОСОБА_4  належними та допустимими документами свої повноваження не підтвердила та в матеріалах виконавчого провадження № 65320300 вони відсутні, документи, на підставі яких було визначено будинок відпочинку S-І (якщо це саме він), що входить до єдиного майнового комплексу за адресою:  АДРЕСА_1  відсутні та спеціалістом не надані. Це враховуючи той факт, що на території кооперативу «Дніпро», який зареєстрований як єдиний майновий комплекс за адресою:  АДРЕСА_1  ні на одному будиночку немає жодних позначень, літер чи цифр, чи іншої розпізнавальної інформації.Висновок спеціаліста відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» не виконувався, не надавався та до матеріалів ВГІ № 65320300 не долучався.
Представник скаржника зауважує, що дії державного виконавця направлені на виконання судового рішення мають бути законними та такими, що проведені з додержанням чинних норм діючого законодавства та визначеної законом процедури, при цьому достовірно видно, що під час вчинення виконавчих дій державний виконавець Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворський О.М. приймає рішення не на підставі законів, в тому числі, Закону України «Про виконавче провадження», а на власний розсуд.
Враховуючи наведе в апеляційній скарзі, представник ОСОБА_2 - адвокат Остапенко І.С. просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 липня 2022 року та скаргу ОСОБА_2 про визнання дій протиправними задовольнити.
16.08.2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від головного державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу.
В обґрунтування відзиву вказується, що з моменту відкриття виконавчого провадження 06.05.2021 року та по 20.05.2022 року, боржником не вчинялися будь-які дії щодо виконання рішення суду. Спеціалістом КП "ЧООБТГ' ОСОБА_4 визначено місцезнаходження будинку відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт державного виконавця.
Головний державний виконавець Яворський О.М. зазначає, що боржник не з`явився на примусові дії, про які він був попереджений, проте у зазначений день та час під час примусових дій був присутній чоловік боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00036184520. Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена заказним листом боржнику. Отже, боржник вважається повідомленим, як про початок примусового виконання рішення, так і про інші документи виконавчого провадження. Також, 16.08.2021 року боржник ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження.
Головний державний виконавець акцентує увагу на тому, що згідно відповіді на запит № 139544188 від 27.05.2022 року до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником ОСОБА_2 державного кордону України встановлено, що у ДПСУ відсутні відомості щодо перетину кордону з 05.05.2021 року по 27.05.2022 року ОСОБА_2 , таким чином представник скаржника вводить суд в оману, вказуючи про її перебування за кордоном.
Враховуючи наведене у відзиві на апеляційну скаргу, він вважає, що державним виконавцем вчинені всі дії у межах чинного законодавства з метою виконання рішення суду, а скарга боржника є безпідставною та необґрунтованою, свідчить про бажання боржника щодо невиконання рішення суду та навмисного затягування процесу виконання рішення суду.
Таким чином, головний державний виконавець Яворський О.М. у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.
Сторони в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення, які повернулись на адресу суду. 
Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи наполягання сторін на участі у розгляді справи в суді апеляційної інстанції на адресу суду не надходило.
       29.08.2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи без участі представника  відділу ДВС. 
07.09.2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника Черкаської міської ради - Птухи Вікторії Іванівни надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
           Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції, яка у відповідності до ст. 258 ЦПК України є видом судових рішень, відповідає вищевказаним вимогам закону.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги про визнання дій протиправними, суд першої інстанції виходив з того, що скарга боржника є необґрунтованою, оскільки зазначені в скарзі вимоги є безпідставними, так як державним виконавцем надано належні та допустимі докази виконання своїх обов`язків відповідно до закону та в межах своїх повноважень, дії виконавця безпосередньо націлені на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16.10.2020 року у справі № 707/214/20.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає, що судом першої інстанції дотримано вимоги чинного законодавства при постановленні оскаржуваної ухвали, не допущено порушення норм процесуального права, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.
Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Черкаським районним судом Черкаської області 16.10.2020 року винесено рішення у цивільній справі № 707/214/20 та видано виконавчий лист від 10.03.2021 року щодо зобов`язання ОСОБА_2 повернути Черкаській міській раді будинок відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .
06.05.2021 року на виконання рішення за виконавчим листом Черкаського районного суду Черкаської області № 707/214/20 головним державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворським О.М. відкрито виконавче провадження - ВП № 65320300. Боржнику направлялася постанова про відкриття виконавчого провадження заказним листом №1800804879650, однак ОСОБА_2 постанову не отримала, лист повернувся до відправника у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 у добровільному порядку рішення суду, державний виконавець 27.07.2021 року звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння з метою виконання рішення суду.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2021 року у справі № 707/214/20, з урахуванням постанови Черкаського апеляційного суду від 05.10.2021 року, дозволено проникнути (увійти) до будинку відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .
16.08.2021 року боржник з`явилася до відділу ДВС та ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується даними відмітки про ознайомлення боржника з матеріалами провадження.
Постановою про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні від 13.05.2022 року головним державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворським О.М. залучено спеціаліста КП «ЧООБТІ» з метою визначення місцезнаходження будинку відпочинку S-1.
13.05.2022 року державним виконавцем розпочато примусове виконання та боржника повідомлено, що 20.05.2022 року о 10:00 год державним виконавцем буде вчинено ряд заходів щодо примусового виконання рішення суду. Боржник у зазначений день та час не з`явилась до будинку відпочинку S-1 з метою сприяння належного виконання рішення, однак під час примусових дій був присутній чоловік боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Їх шлюб підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00036184520. Присутність чоловіка боржниці ОСОБА_3 підтверджується його заявою про повернення грошових коштів, в якій він вказує, що 20.05.2022 року знаходився за адресою АДРЕСА_1 .
Спеціалістом КП «ЧООБТІ» ОСОБА_4 визначено місцезнаходження будинку відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , та складено відповідний акт державного виконавця.
Відповідно до акту передачі від 20.05.2022 року державним виконавцем передано Черкаській міській раді будинок відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
  Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Частинами 2, 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
У рішенні від 26 червня 2013 р. № 5-рп/2013 (справа щодо офіційного тлумачення положень п. 2 ч. 2 ст. 17, п. 8 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження») Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац 5 п.п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013); набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов?язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
У рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00; пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України», заява № 6318/03; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia», заява № 30779/04; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04).
Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 2, 18 ЦПК України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.
Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2, 5, 6 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщення і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадженн» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Зокрема, частинами 2 та 3 вказаної статті визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
         06.05.2021 року постановою державного виконавця відкрито відповідне виконавче провадження, копія якої відповідно до матеріалів справи направлена боржнику та отримана 09.06.2021 року особисто. Також, боржнику направлялась вимога виконати рішення суду в строк, передбачений законом.
Таким чином, боржник ОСОБА_2 належно повідомлена про початок примусового виконання рішення суду та мала можливість виконати рішення суду в добровільному порядку.
Після повідомлення боржника про початок примусового виконання рішення, державний виконавець вчинив низку дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, зокрема, направляв їй вимогу про виконання рішення суду, накладав штрафи, викликав, тощо.
16.08.2021 року боржник ОСОБА_2 особисто ознайомилась з матеріалами відповідного виконавчого провадження.
Проте, ОСОБА_2 не виконувала в добровільному порядку рішення суду, не виконувала вимогу державного виконавця, не з`явлася до державного виконавця та не вчинила жодних інших дій щодо виконання рішення суду, тому начальником відділу ДВС було направлено повідомлення до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з приводу вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду. 
13.01.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 42022250000000002 від 13.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за фактом умисного невиконання ОСОБА_2 рішення суду.
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу скаржника, що виконавче провадження було відкрито ще в травні 2021 року, тобто задовго до початку введення військового стану в країні з 24 лютого 2022 року, тому посилання ОСОБА_2 на її відсутність та перебування за кордоном є безпідставними, і не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки не вбачається порушення її прав та інтересів з боку державного виконавця . 
Станом на 20.05.2022 року боржником ОСОБА_2 не було вчинено будь-яких дій щодо виконання рішення суду.
Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2021 року у справі № 707/214/20, з врахуванням постанови Черкаського апеляційного суду від 05.10.2021 року, дозволено проникнути (увійти) до будинку відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.
У відповідності до зазначеної норми, з метою ефективного виконання рішення суду державним виконавцем згідно постанови про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні 13.05.2022 року залучено спеціаліста з метою визначення місцезнаходження будинку.
13.05.2022 року винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ.
Боржнику ОСОБА_2 13.05.2022 року було направлено повідомлення, що о 10:00 год. 20.05.2022 року державним виконавцем будуть проводитись дії з метою виконання рішення суду.
Боржник не з`явилась на примусові дії, про які була попереджена, проте у зазначений день та час під час примусових дій був присутній її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно даних Акту державного виконавця від 20.05.2022 року під час примусових дій були присутні двоє понятих, двоє працівників ЧРУП ГУНП в Черкаській області та залучений спеціаліст.
Із акту передачі від 20.05.2022 року вбачається, що державним виконавцем передано Черкаській міській раді будинок відпочинку S-1, що входить до єдиного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 . 
Аналіз норм матеріального права та встановлених по справі обставин дає підстави колегії суддів апеляційного суду дійти висновку, що державний виконавець виконував свої обов`язки відповідно до закону та в межах своїх повноважень.
Твердження скаржника ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що вона знаходилась за кордоном, постанови від 13.05.2022 року про призначення спеціаліста та повідомлення від 13.05.2022 року не отримувала, оцінюються колегією суддів апеляційного суду критично, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відповіддю Державної прикордонної служби України на запит №139544188 від 27.05.2022 року, згідно якого у ДПС України відсутні відомості щодо перетину кордону боржником у період з 05.05.2021 року по 27.05.2022 року.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині оскарженого судового рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, що скарга боржника є необґрунтованою, оскільки зазначені в скарзі вимоги є безпідставними та державним виконавцем надано належні та допустимі докази виконання своїх обов`язків відповідно до закону та в межах своїх повноважень, та безпосередньо націлені на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16.10.2020 року у справі №707/214/20.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При цьому колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Враховуючи те, що суд першої інстанції постановив оскаржену ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в: 

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Остапенко Ірини Сергіївни - залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 20 липня 2022 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів, дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.
Повний текст постанови складений 21.09. 2022 року. 

Головуючий                                                                Л.В. Нерушак

Судді                                                                        Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков