Постанова                             
Іменем України                     
 
09 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа № 367/6893/21 (провадження № 2-з/367/564/2021)
провадження № 61-6942св22

 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 , 
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Білдінг»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Білдінг», про зобов`язання надати звіт та стягнення грошових коштів за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову
 
за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 листопада 2021 року у складі судді Карабаза Н. Ф. та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня              2022 року у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Березовенко Р. В.,                 Мостової Г. І.,
 
 ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст вимог
 
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Білдінг», про зобов`язання надати звіт та стягнення грошових коштів. 
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2168280832000, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; приміщення НОМЕР_3 загальною площею 3,7 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , та на грошові кошти ОСОБА_2 , що розміщені на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у тому числі на поточному рахунку № НОМЕР_1 , IBAN   НОМЕР_2 в Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), в межах заявлених вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 1 072 292,60 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ірпінський міський суд Київської області ухвалою від 16 листопада 2021 року заяву задовольнив. Наклав арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2168280832000; приміщення НОМЕР_3 загальною площею 3,7 кв. м, що за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , та грошові кошти ОСОБА_2 , що знаходяться на рахунках у банківських або                   в інших кредитно-фінансових установах, у тому числі на поточному                         рахунку № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в межах заявлених вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 1 072 292,60 грн.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована наявністю правових підстав для забезпечення позову.
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Київський апеляційний суд постановою від 20 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 листопада 2021 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована обґрунтованістю рішення суду першої інстанції.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги, її узагальнені аргументи 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 20 липня 2022 року,              ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 16 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в повному обсязі.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, від 15 вересня 2020 року у справі             № 753/22860/17 та постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/14, від 11 липня 2018 року у справі № 757/22291/17; справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2 , належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання
Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. 
 
Апеляційний суд розглянув справу 20 червня 2022 року за її відсутності, без належного її повідомлення про час і місце слухання справи відповідно до статей 128-130 ЦПК України. Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушенням статей 128, 130 ЦПК України.
Крім цього, суди не надали оцінки співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, не звернули уваги на відсутність доказів на підтвердження співмірності заходів ціні позову, а тому не було правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Посилання позивача на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків - імовірну неможливість виконання рішення суду, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем певних реальних дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення у цій справі у разі задоволення позову, чи зменшення грошових коштів на рахунках, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
05 вересня 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;                  2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм                   права  в  межах   касаційної  скарги,  дійшов  висновку,  що  касаційна  скарга  підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 366 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.
 
Згідно з частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 353 ЦПК України) у вказаній частині не зазначена.
 
Відповідно до статті 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
 
Порядок виклику та вручення судових повісток визначено у статтях 128, 130 ЦПК України.
 
Частинами другою, четвертою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
 
Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка,                              а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
 
Згідно з пунктами 1, 2 та 6 розділу 2 Тимчасового регламенту надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України (далі - ДСУ) від 07 листопада 2016 року № 227 (далі - Тимчасовий регламент), документи можуть буди надіслані користувачеві судом в електронному вигляді лише після реєстрації в Системі. Реєстрація користувача відбувається шляхом заповнення відповідної реєстраційної форми, із зазначенням певних відомостей для отримання процесуальних документів в електронному вигляді, паралельно             з документами у паперовому вигляді відповідно до процесуального законодавства, після реєстрації в Системі і генерації адреси електронної пошти користувач повинен подати до суду заявку, згідно з шаблоном, розміщеним на офіційному веб-порталі «Судова влада України».
 
Згідно з підпунктом 1 пункту 2 розділу 1 Тимчасового регламенту електронна адреса - адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. При цьому ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - ідентифікаційний номер платника податків - фізичної особи                   (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені «mail.gov.ua».
 
Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду  від 27 жовтня                    2021 року у справі № 279/5407/20, від 23 червня 2022 року у справі                                  № 127/9596/21.
 
За таких обставин суд апеляційної інстанції був зобов`язаний надіслати судову повістку-повідомлення у паперовій формі рекомендованим листом або електронним листом на офіційну електронну адресу, зареєстровану  в Системі.
 
Установлено, що ухвалою від 31 січня 2022 року Київський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу суду першої інстанції від 16 листопада 2021 року.
 
Ухвалою від 31 січня 2022 року Київський апеляційний суд призначив справу до розгляду в приміщенні суду апеляційної інстанції на 21 березня 2022 року на 10:50. 
 
21 березня 2022 року справу знято з розгляду на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», справу призначено на 20 червня 2022 року на 10:40.
 
Доказів направлення ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку судової повістки-повідомлення про призначення апеляційним судом розгляду справи на 20 червня 2022 року та її отримання нею матеріали справи не містять, як не містять і доказів її електронного направлення на офіційну електронну адресу, зареєстровану в Системі.
 
Наявна у матеріалах справи повістка-повідомлення, яка була направлена на електронну адресу ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ), не свідчить про її належне повідомлення про час, дату і місце розгляду справи, адже ні апеляційна скарга, ні заява ОСОБА_2 від 23 лютого 2022 року не містять її прохання надсилати всі судові документи у справі № 367/6893/21 (повістки, ухвали рішення тощо)  на вказану електронну адресу. Так, у своїй заяві від 23 лютого 2022 року (а. с. 103) ОСОБА_2 просила лише направити на зазначену електронну адресу апеляційні скарги, подані представником позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - ОСОБА_3 за зустрічним та основним позовами, та матеріали апеляційної скарги, поданої представником іншої особи, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .
 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що спрямування судової повістки-повідомлення про розгляд справи 20 червня 2022 року на електронну адресу ОСОБА_2 відбулось не у спосіб та порядку, що встановлені процесуальним законодавством.
 
Отже, справа в суді апеляційної інстанції була розглянута 20 червня 2022 року за відсутності ОСОБА_2 , яка не була належним чином повідомлена про час                   і місце слухання справи відповідно до статей 128-130 ЦПК України.
 
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушенням статей 128, 130 ЦПК України.
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип.
 
Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ,                     від 13 грудня 2011 року).
 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
 
Оскільки ОСОБА_2 обґрунтовує касаційну скаргу тим, що апеляційний суд не повідомив її про розгляд справи, і ця обставина підтверджується матеріалами справи, постанова Київського апеляційного суду від 20 червня 2022 року підлягає обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.  
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська 
Судді                                                                                                 А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко
                                                                                                            В. М. Коротун
                                                                                                            М. Ю. Тітов