Справа № 442/6875/16-ц                        Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І. 
Провадження № 22-ц/811/24/22                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 жовтня 2022 року м.Львів 

Справа № 442/6875/16
    Провадження № 22ц/811/24/22
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
з участю: ОСОБА_1 

розглянув в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, постановлену у м.Дрогобичі 7 грудня 2021 року у складі судді Гарасимків Л.І., за наслідками розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» про поворот виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрінком» про захист прав споживачів,-

встановив:
27 жовтня 2016 року позивач звернувся з цим позовом.
7 жовтня 2021 року позивачем подано клопотання про закриття провадження у справі оскільки 16 березня 2021 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області винесено ухвалу у справі № 442/6875/16 за заявою ПАТ «Українська інноваційна компанія» про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрінком» про захист прав споживачів шляхом стягнення суми депозиту, передана на розгляд Господарського суду Луганської області. Вказує, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 27 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Українська інноваційна компанія» про поворот виконання рішення у справі за його (позивача) позовом до ПАТ «Укрінком» про захист прав споживачів шляхом стягнення суми депозиту. Ухвала суду набрала законної сили 5 травня 2021 року та заявником не оскаржувалась. Відповідно до ст. 255 ЦПК України просить закрити провадження у справі.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 7 грудня 2021 року закрито провадження у справі. 
Ухвалу суду оскаржує відповідач. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що заява про поворот виконання рішення не підлягає розгляду в позовному провадженні та на неї не розповсюджується ст. 255 ЦПК України. Вважає, що заявник не позбавлений можливості, за наявності відповідних підстав, повторно звернутися до суду із заявою про поворот виконання рішення відповідно до ст. 444 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Оскаржувана ухвала мотивована тим, що відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до ч. 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
З наведених правових норм випливає, що за допомогою інституту повороту виконання судового рішення, яке було скасоване або змінене, зокрема, у такий спосіб, що стягувач повинен повернути боржнику те, що він отримав за таким судовим рішенням. А, отже, поворот виконання рішення спрямований на забезпечення інтересів добросовісного боржника, який виконав судове рішення, яке, як згодом виявилося, було помилковим.
Встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 18 травня 2017 року у справі №442/6875/16-ц стягнуто з ПАТ «Українська Інноваційна компанія» на користь ОСОБА_2 суму банківського вкладу по заяві-договору про розміщення банківського вкладу №10-2391145 від 5 жовтня 2015 року в розмірі 13 388,06 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно сумі 353 710, 96 грн.
Постановою Львівського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року апеляційну скаргу ПАТ «Українська Інноваційна компанія» задоволено, скасовано рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2017 року та ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Українська Інноваційна Компанія» про захист прав споживача відмовлено.
У січні 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції Закону України N 4212-УІ (зі змінами, внесеними Законом України № 5405-УІ). 
Частиною 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; про сплату податків, зборів (обов`язкових платежів); стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, а також визнання недійсними рішень державних органів, пов`язаних з майновими вимогами до боржника.
ГПК України з 19 січня 2013 року встановлено підвідомчість усіх майнових спорів господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. 
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15 травня 2020 року відкрито провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство ПАТ «Українська інноваційна компанія». Введено процедуру розпорядження майном строком на 170 календарних днів до 1 листопада 2020 року. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко І.В.
15 травня 2020 року на офіційному веб-сайті Господарського суду Луганської області в мережі Інтернет оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство ПАТ «Українська інноваційна компанія».
Про офіційне оприлюднення оголошення щодо порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз`яснити позивачу зміст ч. 4 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання (ч. 2 ст. 17 цього Закону).
Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів на час розгляду справи в судах першої й апеляційної інстанцій передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Відповідно до ч. 9 ст. 16 ГПК України справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Такі майнові спори розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ.
Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року (справа № 456/20/16).
З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що з 26 травня 2020 року ПАТ «Українська інноваційна компанія» перебуває в стані припинення за судовим рішенням про банкрутство (постанова Господарського суду Луганської області від 15 травня 2020 року у справі № 913/266/20 про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи).
Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог та дотримання прав боржника щодо визначення обсягу кредиторської заборгованості та черговості її погашення.
У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.
Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга зазначеної статті).
Встановлено, що предметом спору є майнові вимоги до боржника, щодо якого ухвалою Господарського суду Луганської області від 15 травня 2020 року порушено провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц України, розгляд всіх майнових спорів, стороною у яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.
Суд першої інстанції, на підставі встановленого, прийшов до висновку, що спір у цій справі між сторонами виник з правовідносин, що стосуються укладеного між позивачем та відповідачем договору банківського вкладу, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, згідно з наведеними вище приписами ГПК України.
При постановленні ухвали суд першої інстанції посилається на постанови Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №   200/12041/17, 19 лютого 2020 року у справі № 334/1939/16-ц, 26 лютого 2020 року у справі № 199/6577/16-ц, 18 березня 2020   року у справі № 200/10257/14-ц, 20 травня 2020 року у справі № 161/18582/17,  10 червня 2020 року у справі № 640/20224/15-ц.
Відповідно до постанов Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №908/4057/14 та від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство. Законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.
Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.
Врегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що згідно постанови Верховного Суду від 15 січня 2020 року закриття провадження у справі є недоцільним, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення.
Встановлено, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 15 травня 2020 року відкрито провадження у справі №913/266/20 про банкрутство ПАТ «Українська інноваційна компанія». Даний спір належить до господарської юрисдикції.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27 квітня 2021 року розглянуто заяву ПАТ «Українська інноваційна компанія» про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Українська інноваційна компанія» про захист прав споживачів шляхом стягнення суми депозиту, та відмовлено у задоволенні цієї заяви. Ухвала суду набрала законної сили 5 травня 2021 року та заявником не оскаржувалась.
Згідно із ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет із тих самих підстав. 
З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання про закриття провадження, оскільки Господарським судом Луганської області вже постановлено рішення з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет із тих самих підстав.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 910/7540/19, у випадку відмови у задоволенні заяви про поворот виконання рішення, заявник не позбавлений можливості звернутись із заявою про поворот виконання рішення повторно. У цій постанові зазначено, що розглянувши заяву ТОВ «ФК «Арбо Фінанс» про поворот виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 28 січня 2021 року, колегія суддів дійшла висновку, що така заява задоволенню не підлягає, з огляду на те, що позивачем не виконано вимоги частини шостої статті 333 ПІК України - не додано до заяви документа, який підтверджував би те, що суму, стягнуту додатковою постановою, списано установою банку, зокрема: банківську виписку по рахунку. Заявник не позбавлений можливості, за наявності відповідних підстав, звернутися до суду першої інстанції із заявою про поворот виконання постанови суду апеляційної інстанції у відповідності до ч.ч. 9, 10 ст. 333 ГПК України.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27 квітня 2021 року у справі №913/266/20 (442/6875/16) відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Українська інноваційна компанія» про поворот виконання рішення у зв`язку з ненаданням заявником доказів, які б підтверджували стягнення коштів в розмірі 250 319,28 грн. на виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2017 року.
ПАТ «Українська інноваційна компанія» до заяви про поворот виконання рішення суду надано докази, які підтверджують стягнення 250 319, 28 грн. на виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2017 року.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно із ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо скасувавши рішення: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувана та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.
За своєю правовою природою поворот виконання рішення, постанови - це процесуальна дія, яка полягає в повному або частковому відновленні первісного становища відповідача в разі зміни або скасування рішення з прийняттям нового рішення про повну або часткову відмову в позові. Мета повороту виконання рішення - приведення відносин, що склалися між сторонами, у відповідність з новим судовим рішенням шляхом усунення наслідків скасованого повністю або частково рішення.
Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення п. 28 ч. 1 ст. 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями п.п. 2, 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України від 2 листопада 2011 року №13- рп/2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Виконавчий лист про поворот виконання рішення видається, зокрема, в разі скасування (зміни у певній частині) рішення, на підставі якого було видано первісний виконавчий лист, за результатами перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку.
При розгляді заяви про поворот виконання судового рішення необхідно встановити чи виконано боржником (повністю або частково) судове рішення, яким з нього були стягнуті грошові кошти та чи скасовано повністю або частково в апеляційному або касаційному порядку судове рішення, за яким з боржника стягнуті грошові кошти.
Факт часткового виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 травня 2017 року у справі №442/6875/16-ц, на підставі якого видавався виконавчий лист, а також скасування рішення за результатами апеляційного перегляду справи підтверджуються належними та допустимими доказами, що додані до заяви ПАТ «Українська інноваційна компанія» про поворот виконання рішення.
Суд першої інстанції прийшов до висновку про закриття провадження у справі на підставі ст.255 ЦПК України з мотивів, що набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Стаття 444 ЦПК України розміщена у розділі УІ, який регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Стаття 255 цього Кодексу міститься у Розділі Ш щодо позовного провадження.
Заява про поворот виконання рішення не розглядається у позовному провадженні. Тому у цьому випадку не може застосовуватись ст.255 ЦПК України.
Верховний Суд від 15 квітня 2021 року (справа № 910/7540/19) зазначив, що у випадку відмови у задоволенні заяви про поворот виконання рішення, заявник не позбавлений можливості звернутись із заявою про поворот виконання рішення повторно.
З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку, що висновок суду першої інстанції про закриття провадження є помилковим. Оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки підстави для закриття провадження відсутні.
Керуючись:  п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391, ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 7 грудня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк