ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" жовтня 2022 р.           Справа№ 910/17275/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Демидової А.М. 
          Пашкіної С.А. 

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО»
на рішення  господарського суду міста Києва    від 02.06.2022 (повний текст рішення складено 02.06.2022)
у справі  № 910/17275/21 (суддя Стасюк С.В.)
за позовом  Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
до          Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО»
про      стягнення 13  192, 38 грн                

В С Т А Н О В И В :

          Короткий зміст позовних вимог.

          У жовтні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі за текстом - НЕК "Укренерго"; позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСОММ СО" (далі за текстом - (далі за текстом - ТОВ "ЕСОММ СО"; відповідач) про стягнення 13 192, 38 грн, з яких 9 527,83 грн пені та 3 664, 55 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 01-083634-20 від 16.10.2020 щодо дотримання строку виконання робіт.

Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що виконання договору та отримання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) було унеможливлено відсутністю належно зареєстрованого права власності на об`єкти нерухомого майна.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.06.2021 у справі №910/17275/21 позов задоволено повністю та стягнуто з ТОВ "ЕСОММ СО" на користь НЕК "Укренерго" 9  527, 83 грн пені, 3  664, 55 грн штрафу та 2 270 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що укладаючи договір відповідач був обізнаний із обсягами робіт, які необхідно виконати, а також із тим, що для  їх виконання він має звертатись, в тому числі, до органів державної влади. Відповідач усвідомлював необхідність виконання відповідних робіт саме в строк, встановлений договором, а відтак, в силу принципу свободи договору, відповідач не звільнений від відповідальності за неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань. Доказів виконання відповідачем зобов`язань у передбачений договором строк матеріали справи не містять.

Короткий зміст апеляційної скарги та заперечень на неї.
          
Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва  від 02.06.2022, ТОВ "ЕСОММ СО" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що позивачем не було надано усіх необхідних документів, передбачених ст. 55 Закону України «Про землеустрій», що і спричинило виконання відповідачем своїх зобов`язань з порушенням строків, встановлених договором, тобто, таке порушення сталося не з вини відповідача.  

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що у тендерній документації містився як проект договору, так і технічне завдання, з якими відповідач ознайомлений та прийнявши на себе зобов`язання з виконання землевпорядної документації, він був обізнаний з умовами та її виконання.   

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті. 

            Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2022 апеляційну скаргу ТОВ «ЕСОММ СО» у справі № 910/17275/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Пашкіна С.А.
                    
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17275/21 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ТОВ «ЕСОММ СО» на рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі №910/17275/21 до надходження матеріалів із суду першої інстанції.

Після надходження до суду матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 за   клопотанням скаржника поновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2022, відкрито апеляційне провадження у справі №910/17275/21 та постановлено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи на підставі ст. 270 ГПК України.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою від 16.04.2020 № 01-083634-20, укладеного між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець), останній взяв на себе зобов`язання розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), подати на внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримати витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою про земельну ділянку під ПС 330 кВ "Куп`янськ", розташовану на території сел. Глушківка, Куп`янського р-ну, Харківська обл. Інв. № новий 71300000-1 Інженерні послуги (ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013) з дотриманням державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, а замовник - прийняти та оплатити належно виконані роботи і здійснити оплату на умовах визначених цим Договором.

Пунктами 2.2., 2.3. договору передбачено, що замовник у 20 денний строк з дати підписання договору зобов`язується здійснити авансовий платіж виконавцю у розмірі 20% вартості робіт, а саме 12 564,17 грн., в тому числі ПДВ 2 094,03 грн. в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку замовника на поточний рахунок виконавця. Подальша оплата в розмірі 50 256,67 грн., в тому числі ПДВ 8 376,11 грн., здійснюється замовником паротягом 25 банківських днів з дати підписання сторонами акта приймання-передачі робіт (далі - Акт) на суму Договору та за умови реєстрації виконавцем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 3.1. договору приймання виконаних робіт за цим договором оформлюється актом.

Пунктом п. 4.1. договору (в редакції додаткової угоди до договору від 03.09.2020) встановлено, що початок робіт з дати підписання договору сторонами, закінчення - до 01.12.2020.

Відповідно до п. 5.2.2. договору за порушення строків виконання робіт виконавець сплачує замовнику пеню згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості робіт, строк виконання яких порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів виконавець повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.    

08.09.2021 між сторонами було підписано акт приймання-передачі № 1 до договору.

Звертаючись до суду із відповідним позовом позивач, у зв`язку із порушенням відповідачем строку виконання робіт, нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за порушення строків виконання зобов`язання у розмірі 9 527,83 грн. та штраф у розмірі 3 664,55 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно із частиною першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої  статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі  ст. 526 ЦК України, ч. 1  ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до  ст. 525 ЦК України  одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не  допускається.

Відповідно до  ст. 610 ЦК України  порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою відповідачем виконано роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), подачі на внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання витягів з Державного земельного та отримання кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою про земельну ділянку під ПС 330 кВ «Куп`янск», що розташована на території с. Глушківка, Куп`янського району Харківської області, а позивачем - прийнято вказані роботи, що підтверджується актом приймання - передачі № 1 від 16.04.2020, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. 

Додатком 1 "Технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", який є невід`ємною частиною договору, зокрема, погоджено обсяги робіт (п. 4), а саме:
-           кадастрова зйомка земельної ділянки, яка використовується для розміщення об`єктів електричних мереж по передачі та розподіленню електроенергії (ПС 330 кВ «Куп`янськ»), згідно зі ст. 198 ЗК України;
-           виявлення перетинів з межами інших земельних ділянок. Складання оформленого належним чином звіту, в склад якого входить: зведений план меж земельної ділянки для розміщення об`єктів електричних мереж по передачі та розподіленню електроенергії (ПС 330 кВ "Куп`янськ"), в розрізі земель с. Глушківка, Куп`янського району Харківської області та меж земельних, ділянок які їх перетинають або накладаються на земельну ділянку, список землевласників (землекористувачів) з якими виникає земельний спір щодо меж або прав на земельну ділянку;
-           отримання згоди органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною, ділянкою, на відновлення меж відповідної земельної ділянки користувачем, згідно з п. г)     ст. 55 Закону України "Про землеустрій";
-           розробка технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення об`єктів електричних мереж по передачі та розподіленню електроенергії (ПС 330 кВ "Куп`янськ");
-           погодження меж земельної ділянки під ПС 330 кВ "Куп`янськ" з суміжними землевласниками (землекористувачами);
-           реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі;
-           отримання витягу з Державного земельного кадастру згідно розробленої документації землеустрою.

Додатком 2 до вказаного договору сторонами у календарному плані виконання робіт погоджено строки виконання окремих робіт, зокрема, отримання згоди органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж відповідної земельної ділянки користувачем відповідно до п. г)   ст. 55 ЗУ "Про землеустрій" - у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Згідно з ч. 3  ст. 26 Закону України "Про землеустрій" (тут і далі в редакції, чинній на час укладення договору) взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Відповідно до пп. «в», «г» ч. 2     ст. 28 Закону України "Про землеустрій" розробники документації із землеустрою зобов`язані: виконувати всі умови договору; виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України "Про землеустрій" у разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій"     визначено, що документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

За приписами статті 22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється, зокрема, на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою. Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та     Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

Відповідно до    статті 25 Закону України "Про землеустрій"     документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним із видів документації із землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

За вимогами статті 55 Закону України "Про землеустрій"  встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо- геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:
а)           завдання на складання технічної документації із землеустрою;
б)           пояснювальну записку;
в)           рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом);
г)           згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем;
ґ)           довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);
д)           копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;
е)           копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);
є)           копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані);
ж)           матеріали польових топографо-геодезичних робіт;
з)           план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів);
и)           кадастровий план земельної ділянки;
і)           перелік обмежень у використанні земельної ділянки;
ї)           у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);
й)           акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Таким чином, відповідно до чинного на час виконання умов договору  законодавства, необхідною складовою технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для земель державної та комунальної власності була згода органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 122 ЗК України в даному випадку таким органом є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого     постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо- геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Суд апеляційної інстанції в даному випадку зважає на те, що відповідно до наявних в матеріалах справи письмових доказів, зокрема, листів  Харківської обласної держадміністрації та ГУ Держгеокадастру у Харківській області, направлених на адресу НЕК «Укренерго» вбачається, що станом на момент укладення договору, а також в період, передбачений каледнарним планом виконання робіт була відсутня державна реєстрація за НЕК «Укренерго» речових прав на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, що унеможивлювало отримання згоди уповноваженого органу встановлення меж відповідної земельної ділянки користувачем відповідно до п. «г» ст. 55 Закону України «Про землеустрій».

При цьому, відповідач листами від 04.05.2020 №04/05/158 від 04.05.2020 та від 12.08.2020 № 12/08/845 просив позивача надати інформацію про право власності на об`єкти нерухомості, розташовані на території Глушківської сільради Куп`янського району Харківської області, зареєстровані у встановленому законом порядку, у відповідь на який останній повідомив, що державну реєстрацію на цей час не проведено і ним вживаються заходи щодо державної реєстрації речових прав.

У зв`язку з відсутністю документації, що підтверджує реєстрацію права власності за позивачем на об`єкти нерухомості під розміщення ПС 330 «Куп`янськ» відповідач листами №30.11.1281 від 30.11.2020, №05/03/97 від 05.03.2021 повідомив позивача, що відсутність реєстрації права власності унеможливлює отримання в Харківській обласній державній адміністрації дозволу на складання технічної документації із землеустрою, а тому просило прийняти фактично виконану роботу за договором відповідно до пунктів 4.3, 4.4 договору.

Згідно з п.4.3 договору у разі виникнення на будь-якій стадії виконання робіт за договором об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше виконання робіт за договором, не з вини виконавця та не з вини замовника, сторона, що виявила такі обставини, повинна в письмовому вигляді протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту виявлення таких обставин повідомити про це іншу сторону. В такому випадку сторони вправі скласти акт про прийняття фактично виконаних робіт, які виконані станом на дату відправлення такого повідомлення.

Згідно з п. 4.4 договору у випадку настання обставин, обумовлених п. 4.3. договору, виконавець зобов язується протягом 10 календарних днів з дати відправлення письмового повідомлення підготувати, погодити із замовником акт фактично виконаних робіт та передати результати фактично виконанііх робіт замовнику на умовах визначених договором. Замовник оплачує фактично виконані та прийняті роботи у строк, встановлений пунктом 2.3. договору.

Наведене свідчить, що відповідач відповідно до умов договору повідомив позивача про наявність об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше виконання робіт за договором, а саме відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно на земельній ділянці на території Глушківської сільради Куп`янського району Харківської області за позивачем, що передбачено вимогами статті 55 Закону України «Про землеустрій».

При цьому наявні в матеріалах справи докази підтверджують обізнаність позивача із тим, що для отримання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) його речове право на об`єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці, підлягає державній реєстрації, про що свідчать листи ГУ Держгеокадастру у Харківській області №32-20-10-2387/0/19-19 від 21.03.2019 №32-20-10-5076/0/19-19 від 25.06.2019, №32-20-10-6388/0/19-19 від 12.08.2019, направлені на адресу позивача за результатами його спроб самостійно отримати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою. 

Разом з тим, доказів того, що позивач перед укладенням договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою повідомив відповідача про відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно на земельній ділянці, про наявність якої неодноразово було повідомлено ГУ Держгеокадастру у Харківській області в матеріалах справи відсутні. 

При цьому посилання позивача на те, що у тендерній пропозиції відповідач погодився виконати вимоги замовника та проекту договору на умовах, зазначених у пропозиції та тендерній документації, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки відсутність визначених ст. 55 Закону України «Про землеустрій» документів унеможливлювало виконання Технічного завдання відповідно до укладеного між сторонами договору і їх отримання не входило до обов`язків відповідача, а залежало виключно від дій позивача.

До того ж, виконання договору відповідачем за відсутності документів про реєстрацію речових прав позивача на об`єкти нерухомості стало можливим у зв`язку із внесенням змін, зокрема, до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» в редакції Закону України  № 1423-IX від 28.04.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

Згідно зі ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання. Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Статтею 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п. 5.3 Договору сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

З урахуванням зазначеного вище та встановленого факту відсутності у відповідача з вини позивача усіх необхідних документів, передбачених статтею 55 Закону України «Про землеустрій», для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а саме документів, що підтверджують реєстрацію права власності на нерухоме майно на земельній ділянці за позивачем, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої п. 5.2.2 договору.

Отже, позовні вимоги є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною 5  статті 236 ГПК України  передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до  ст. 86 ГПК України  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1  ст. 275 ГПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1  ст. 277 ГПК України).

Оскаржене судове рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права (ст. 55 Закону України «Про землеустрій», ст.ст. 613, 614 ЦК України) і неправильним застосування норм процесуального права (ст.ст. 74, 76, 86,  236 ГПК України ГПК України).

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим оскаржене рішення    суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Отже апеляційна скарга відповідача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ГПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд вирішує питання про відшкодування або оплату судових витрат на користь сторони у разі повного чи часткового задоволення її вимог.

У зв`язку з наявністю підстав для задоволення апеляційної скарги та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову, судові витрати відповідача по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.  129, 269, 275, 277,  281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСОММ СО» задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі №910/17275/21 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСОММ СО" (03115, м. Київ, вул. Анатолія Петрицького, 4, ідентифікаційний код 23735402) 3  405, 00 грн (три тисячі чотириста п`ять гривень нуль копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.   

Матеріали справи № 910/17275/21 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
          
Повний текст постанови підписано 17.10.2022 (у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. з 30.09.2022 по 09.10.2022 на лікарняному). 

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                С.А. Пашкіна