Ухвала
 
05 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 759/10956/13
 
провадження № 61-11916ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року у справі за позовом прокурора Святошинського району м. Києва (Святошинська окружна прокуратура м. Києва) до Київської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - садівниче товариство «Зв`язківець», про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2013 року прокурор Святошинського району м. Києва звернувся до суду з зазначеним вище позовом.
 
Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року позов задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано рішення Київської міської Ради №870/1926 від 09.07.2009 «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 ». Визнано недійсним Державний акт серії ЯЖ №912805 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 8 000 000 000:75:670:0283, площею 0, 10 га на АДРЕСА_1 з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий на ім`я ОСОБА_1 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 17 червня 2010 року та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05-7-03761. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути на користь Київської міської ради земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер 8000000000:75:670:0283, вартістю 358 040,75 грн, що розташована на АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року залишено без задоволення.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено. Скасовано заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2014 року й ухвалено нове судове рішення, яким позов прокурора Святошинського району м. Києва (Святошинська окружна прокуратура м. Києва) залишено без задоволення.
 
У листопаді 2022 року першого заступника керівника Київської міської прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати й залишити без змін судове рішення першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження указаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 761/31121/14, постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 761/1554/13 тощо, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник указує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга першого заступника керівника Київської міської прокуратуриподана у строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.?
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом прокурора Святошинського району м. Києва (Святошинська окружна прокуратура м. Києва) до Київської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - садівниче товариство «Зв`язківець», про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту за  касаційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року.
 
Витребувати з Святошинського районного суду м. Києва вищезазначену цивільну справу № 759/10956/13.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

                                                                                                             О. В. Білоконь

                                                                                                                        Н. Ю. Сакара