Дата документу 01.11.2022 Справа № 2-1364/11

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 2-1364/11        Головуючий у 1 інстанції: Світлицька В.М.
Провадження № 22-ц/807/1883/22        Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року        м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:        Полякова О.З.,
суддів:        Бєлки В.Ю.
       Крилової О.В.
при секретарі: Ільїній Г.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізінг», Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»,-

В С Т А Н О В И Л А:        

У лютому 2022 року ОСОБА_3  в особі представника ОСОБА_2  звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., заінтересовані особи ОСОБА_3 , ТОВ «Олком-Лізінг», ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».
В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_3 зазначала, що 20 грудня 2021 року отримала копію ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2021 року у справі № 2-1364/11, якою замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у виконавчому листі № 2-1364/2011 на правонаступника ТОВ «Олком-Лізинг», видано ТОВ «Олком-Лізинг» дублікат виконавчого листа № 2-1364/2011. До отримання вказаної ухвали ОСОБА_3 взагалі не була обізнана щодо підстав відкриття виконавчого провадження. 28 грудня 2021 року на зазначену ухвалу було подано апеляційну скаргу, за якою 21 січня 2022 року Запорізьким апеляційним судом відкрито провадження. 30 січня 2022 року представник ОСОБА_3 звернувся до приватного виконавця Коцинян М.О. із заявою про зупинення виконавчого провадження, проте в зупиненні було відмовлено. ОСОБА_3 не отримувала в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження»: постанови про відкриття виконавчого провадження; документів щодо стягувача ТОВ «Олком-Лізинг»; постанови про арешт майна; звіту про оцінку майна; повідомлення про планові торги з реалізації нерухомого майна. Державний виконавець порушив право боржника на обізнаність та оскарження зазначених постанов й оскарження оцінки майна. Стягувач «Олком-Лізинг» звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі дублікату виконавчого документа, строк пред`явлення якого сплинув 27 липня 2012 року, тобто з пропущенням строку. Вважає, що дії приватного виконавця суперечать вимогам закону та є протиправними. 
Посилаючись на зазначені обставини,  ОСОБА_3 просила суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., вчинені у виконавчому провадженні № 67618978 з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; винесення постанови про арешт та опис майна; подання та оформлення заявки на реалізацію арештованого майна до ДП «Сетам»; не надсилання  ОСОБА_3  в порядок, визначений законом: постанови про відкриття виконавчого провадження № 67618978, постанов про арешт та опис майна, звіту про оцінку майна; дії з відмови в задоволенні заяви про зупинення виконавчого провадження; просила скасувати постанови, винесені приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., вчинені у виконавчому провадженні № 67618978: про відкриття виконавчого провадження № 67618978; про опис та арешт майна квартири  АДРЕСА_1 , загальною площею 66,86 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 . 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2022 року скаргу задоволено.
Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., вчинені у виконавчому провадженні № 67618978 щодо винесення постанови про відкриття провадження від 23 листопада 2021 року, постанови про опис та арешт (коштів) боржника від 02 грудня 2021 року, не надсилання їх копій та звіту про оцінку майна; відмови у зупиненні виконавчого провадження.
Скасовано постанови, винесені приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., вчинені у виконавчому провадженні № 67618978: про відкриття провадження від 23 листопада 2021 року про опис та арешт (коштів) боржника від 02 грудня 2021 року за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2022 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги виконавець зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги статті 449 ЦПК України, розглянувши скаргу, подану з пропуском строку. 
На думку скаржника, суд першої інстанції надав неналежну оцінку дій приватного виконавця, ухвалив необґрунтоване рішення про скасування його постанов.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (т. 2 а.с. 116-118), своїх представників до суду не направили.
27 жовтня 2022 року на електронну адресу апеляційного суду надійшла заява приватного виконавця Коциняна М.О. про відкладення розгляду справи у зв`язку з веденням активних бойових дій на території міста Запоріжжя, погіршенням безпекової ситуації внаслідок агресивних дій окупаційних військ, активізацією ракетних обстрілів міста, а також у зв`язку з його тимчасовим виїздом задля збереження безпеки сім`ї в інше місце.
Розглянувши зазначене клопотання, судова колегія дійшла висновку про відмову у його задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю з огляду на таке. 
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.
Крім того, апеляційний суд не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі для надання пояснень, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, отже підстави для розгляду справи з обов`язковою участю сторін відсутні.
Додатково слід зазначити, що 30 березня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Цим законом внесені зміни до ЦПК України, зокрема частиною четвертою статті 212 ЦПК України у цій редакції передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України».
Отже, приватний виконавець не був позбавлений можливості вжити заходів для забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із застосуванням власних технічних засобів.
Аналогічна правова позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у цивільній справі №727/4257/19.
З урахуванням викладеного, не встановивши поважності причини відкладення судового засідання, оскільки заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судове рішення, згідно зі ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду відповідає.
Так, суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2021 року у справі № 2-1364/11 за заявою ТОВ «Олком-Лізинг» замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у виконавчому листі № 2-1364/2011, виданому 14 листопада 2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про звернення стягнення на предмет іпотеки, трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66,86 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 , на правонаступника ТОВ «Олком-Лізинг», та видано ТОВ «Олком-Лізинг» дублікат виконавчого листа № 2-1364/2011 від 14 листопада 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66,86 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 
23 листопада 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 67618978 щодо примусового виконання виконавчого листа (Дублікат) № 2-1364/11 пр. 6/331/183/2021, виданого 09 листоспада 2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Олком-Лізинг» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 5-511-027К від 12 травня 2007 року в сумі 2 581 339,24 грн., що складається з 119 538,98 грн. заборгованості за кредитом, заборгованість за відсотками – 388 542,33 грн., пеня за прострочені кредит та відсотки – 1 073 257,93 грн., звернути стягнення на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66,86 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3 у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації у розмірі 404 000 грн. 
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2022 року ОСОБА_3 було поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2021 року та відкрито апеляційне провадження.
30 січня 2022 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулася до приватного виконавця Коцинян М.О. із заявою про зупинення виконавчого провадження на підставі ч.1 ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження». 
Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О. листом № 5482/01-29 від 03 лютого 2022 року повідомив про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження № 67618978, у разі оскарження боржником ухвали суду про видачу дубліката виконавчого документа та/або про заміну сторони виконавчого провадження. 
Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вимоги до виконавчого документа.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» як обов`язкову вимогу відповідності виконавчого документу вимогам Закону, визначає строк пред`явлення рішення до виконання.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
23 листопада 2021 року приватний виконавець Коцинян М.О. відкрив виконавче провадження № 67618978 на підставі письмової заяви стягувача ТОВ «Олком-Лізинг» та дублікату виконавчого листа по справі, виданого 09 листопада 2021 року.
На думку колегії суддів суд першої інстанції правильно встановив, що відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем відбулось в порушення ЗУ «Про виконавче провадження».
Так, строк пред`явлення до примусового виконання у дублікаті виконавчого листа по справі № 2-1364/11 вказаний до 27 липня 2012 року.
Дублікат виконавчого листа подано з пропущенням встановленого пунктом 7 частини першої статті 4 Закону строку, що вказаний як строк пред`явлення дублікату.
Доказів того, що виконавчий лист у визначений у ньому строк протягом трьох років з дня набрання рішенням законної сили, пред`являвся до примусового виконання ані приватний виконавець, ані стягувач, під час розгляду справи в першій інстанції не надали, як і не надано доказів про звернення до суду ТОВ «Олком-Лізинг» із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у даній справі та судового рішення, ухваленого за такою заявою. 
Дублікат виконавчого документу не містить жодних відміток щодо перебування виконавчого документу на виконанні та не містить відповідних позначок виконавців з подовженням строку.
Відповідно до п. 3 ч. 7 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, відповідальна особа органу державної виконавчої служби (приватний виконавець, помічник або відповідальна особа приватного виконавця) після отримання виконавчого документа (матеріалів виконавчого провадження) в паперовому вигляді вносить відомості про отримання виконавчого документа (матеріалів виконавчого провадження) до Системи.
У матеріалах виконавчого провадження № 67618978, відсутня будь-які відомості з АСВП, що могли б підтвердити перебування виконавчого листа на виконанні за попередній період, для встановлення дотримання строку його подання, сам дублікат не містить інших дат, окрім строку для подання, встановленому в ньому до 27.07.2012 року.
Згідно з ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець повинен перевірити дотримання стягувачам строку на подання виконавчого документу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконавче провадження з виконання дублікату виконавчого листа № 2-1364/11 відносно боржника ОСОБА_3 відкрито за виконавчим документом, строк пред`явлення якого до примусового виконання сплив, що мало тягти наслідок у вигляді повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коциняном М.О. з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 4, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим, дії приватного виконавця стосовно відкриття такого виконавчого провадження є неправомірними, а винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 67618978 від 23.11.2021 р. підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Частиною 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
Суд першої інстанції встановив, що в матеріалах справи містяться списки згрупованих поштових відправлень та реєстри відправки, в яких відсутні будь-які позначки щодо вмісту конверту, при цьому відсутні повідомлення про вручення, як і докази повернення листа на адресу приватного виконавця, у зв`язку з неврученням, що унеможливлює встановлення обставин щодо надсилання саме постанов про відкриття виконавчого провадження, про опис та арешт майна, що порушують права боржника.
Також встановлено, що опис майна відбувався за відсутності боржника, який є власником нерухомого майна.
Тож зважаючи на той факт, що боржниця не була повідомлена про відкриття виконавчого провадження, не була повідомлена про виконавчу дію з опису та арешту майна та не була присутня при цій дії, вимоги про доступ від приватного виконавця власниця майна не отримувала, вбачається, що опис майна не проводився, а постанову про опис та арешт складено формально за відсутності доступу до об`єкту нерухомості.
Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.
З матеріалів виконавчого провадження вбачається відсутність направлення боржнику приватним виконавцем результатів вартості іпотечного майна та відсутність доказів отримання їх ОСОБА_3 (зокрема відсутнє підтвердження - рекомендоване повідомлення та інформація про вручення поштових відправлень).
Таким чином, не направлення повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку, приватним виконавцем порушено вимоги ст. 57 Закону, внаслідок чого порушено права боржника.
До того ж, згідно із заявкою приватного виконавця на реалізацію арештованого майна ОСОБА_5 до ДП «Сетам» від 06 січня 2022 року № 503/01-29, до заявки на реалізацію додано: - письмовий звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання від 07 грудня 2021 року, в якому наявні: копія постанови про призначення експерта; копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника; копії технічної та правовстановлюючої документації, копії підтвердження повноважень СОД-СГ; - довідка про відсутність оскарження оцінки від 06.01.2022 на 1 арк.; - копія повідомлення про результати оцінки арештованого майна від 21.12.2021 на 1 арк.; - копія відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 25.11.2021 за вих. 9069 на 1 арк.; - копія постанови про відкриття ВП 67618978 на 2 арк.; - копія дубліката Виконавчого листа № 2-1364/11 пр. 6/331/183/2021 виданого 09.11.2021 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя на 2 арк.; - копії правовстановлюючих документів, а також технічної документації на Трикімнатну квартиру, загальною площею 66,86 кв.м , за адресою: АДРЕСА_2 ; - копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за суб`єктом (боржником) власника нерухомого майна; - копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за об`єктом нерухомого майна.
Так, згідно вищевказаних документів звіт СОД від 07 грудня 2021 року, а повідомлення про результати оцінки арештованого майна , що міститься в матеріалах ВП датовано 21 грудня 2021 року, тобто, з порушенням встановленого в статті 57 Закону строку направлення повідомлення, який встановлено як «не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості».
Довідка про відсутність оскарження оцінки датована приватним виконавцем 06 січня 2022 року.
Згідно з приписами Постанови ВСС України від 07.02.2014 № 6, у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження.
Статтею 22 Закону зазначено, виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих  , присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.   Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.
Так, приватний виконавець не направивши повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам (боржнику) порушив її право на обізнаність щодо наявності звіту та визначеної оцінки нерухомого майна СОД, порушив право боржника оскаржити оцінку у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.
Відповідно до абз. 4 ч. 4 розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Як вбачається з матеріалів справи, постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника приватним виконавцем було винесено за відсутності боржника – ОСОБА_3 . Крім того, матеріали справи не містять доказів направлення або вручення даної постанови боржнику, що позбавило її дійти взаємної згоди з стягувачем щодо вартості належного їй майна.
Згідно з частинами 3, 4 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.
Крім того, відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.
Пунктом 3 розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 встановлено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що приватний виконавець, направляючи 06 січня 2022 року ДП «СЕТАМ» заявку щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів у виконавчому провадженню за відсутності належного повідомлення боржника про оцінку майна та порушення його прав на оскарження такої оцінки, за відсутності ознайомлення боржника з результатами визначення вартості майна, зазначаючи при цьому лише, що оскарження оцінки майна не надходило, порушив права та інтереси ОСОБА_3 на належне ознайомлення з результатами оцінки та їх оскарження.
При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. За загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.
Законами України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та «Про виконавче провадження» встановлено загальні правові основи організації та діяльності приватних виконавців, їх завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного (приватного) виконавця та порядок цього оскарження.
Таким чином, дії державного (приватного) виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак підлягають оскарженню у встановлений Законом спосіб, адже якщо дії призвели до того, що іпотечне майно було передано на реалізацію за ціною, про яку боржнику ще не було повідомлено, то такі дії приватного виконавця вплинули на результати торгів.
З огляду на викладене, дії з порушення приватним виконавцем строків та порядку направлення повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам, встановлених Законом, є неправомірними.
Тож суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення вимоги ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2021 року, про опис та арешт майна (коштів) боржника від 02.12.2021 року і їх скасування. 
Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується і судом першої інстанції у тому, що приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Коцинян М.О., отримавши заяву представника боржника ОСОБА_3 – адвоката Волнової Ю.М. від 30.01.2022 року про зупинення виконавчого провадження ВП № 67618978 повинен був зупинити вказане виконавче провадження, оскільки ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2021 року, якою було замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у виконавчому листі № 2-1364/2011 на правонаступника ТОВ «Олком-Лізинг», та видано ТОВ «Олком-Лізинг» дублікат виконавчого листа № 2-1364/2011, оскаржена боржником в апеляційному порядку та Запорізьким апеляційним судом 25.01.2022 року було відкрито апеляційне провадження.
Оскільки у разі скасування Запорізьким апеляційним судом зазначеної ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2021 року, проведення приватним виконавцем Коциняном М.О. виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 67618978 були б не можливими, отже відмова приватного виконавця у зупиненні виконавчого провадження ВП № 67618978 в порядку ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» також є неправомірною. 
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог статті 449 ЦПК України, розглянувши скаргу, подану з пропуском строку колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".
У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
При цьому формальне порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо не зазначення в ухвалі про відкриття провадження у справі поновлення строку для розгляду скарги, не може бути підставою для скасування правильного по суті і законного рішення, оскільки завдання цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні цивільних справ із метою ефективного захисту порушених прав, судом першої інстанції досягнуті, скаргу вирішено.
Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
Інші приведені у скаргах доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Апеляційний суд перевірив доводи апелянта та дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України",  № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновків суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містять. Доводи апеляційної скарг зводяться до переоцінки доказів.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна М.О. належить залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2022 року залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича- залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2022 рокуу цій справі – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 10 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: