ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/603/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 жовтня 2022 року                                                                      м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Шелест С.Б., суддів: Горяйнова А.М., Черпіцької Л.Т., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2022 року у справі за позовом Приватного підприємства «Універсал-Транс» до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИЛА:
Приватне підприємство «Універсал-Транс» (далі також - позивач, ПП «Універсал-Транс») звернулось до суду з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також - відповідач, Департамент транспортної інфраструктури), в якому просило суд:
визнати протиправною бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає в неприйнятті рішення за заявою позивача від 26.11.2021 про продовження строку дії договору №55/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №401 «вул. Чорнобильська - зал. вокзал «Південний» та зобов`язати відповідача прийняти за заявою позивача рішення про продовження на п`ять років строку дії договору від 14.02.2017 №55/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №401 «вул. Чорнобильська - зал. вокзал «Південний» та викласти пункт 8.1 цього договору у наступній редакції: «Договір діє з моменту його підписання до 01 березня 2027 року»;
визнати протиправною бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає в неприйнятті рішення за заявою позивача від 26.11.2021 про продовження строку дії договору №57/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №590 «ст. м. «Либідська» - вул. Лисківська (до вул. Радунської)» та зобов`язати відповідача прийняти за заявою позивача рішення про продовження на п`ять років строку дії договору від 14.02.2017 №57/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №590 «ст. м. «Либідська» - вул. Лисківська (до вул. Радунської)» та викласти пункт 8.1 цього договору у наступній редакції: «Договір діє з моменту його підписання до 01 березня 2027 року»;
визнати протиправною бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає в неприйнятті рішення за заявою позивача від 26.11.2021 про продовження строку дії договору №56/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №580 «ст. м. «Лівобережна» - вул. Милославська (до вул. Радунської)» та зобов`язати відповідача прийняти за заявою позивача рішення про продовження на п`ять років строку дії договору від 14.02.2017 №56/17 про організацію перевезень пасажирів на міському  автобусному маршруті загального користування міста Києва №580 «ст. м. «Лівобережна» - вул. Милославська (до вул. Радунської)» та викласти пункт 8.1 цього договору у наступній редакції: «Договір діє з моменту його підписання до 01 березня 2027 року»;
визнати протиправною бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає в неприйнятті рішення за заявою позивача від 26.11.2021 про продовження строку дії договору №54/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №407 «вул. Привокзальна - вул. Гришка» та зобов`язати відповідача прийняти за заявою позивача рішення про продовження на п`ять років строку дії договору від 14.02.2017 №54/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №407 «вул. Привокзальна - вул. Гришка» та викласти пункт 8.1 цього договору у наступній редакції: «Договір діє з моменту його підписання до 01 березня 2027 року».
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, незважаючи на дотримання ПП «Універсал-Транс» положень пункту 53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081 (далі - Порядок №1081), якими встановлено вичерпні умови для продовження строку дії договорів з перевезення, не прийняв рішення про продовження строків дії договорів про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування, укладених між ним та позивачем. 
Рішенням Окружного  адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2022 року позов задоволено частково:
визнано протиправною бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає в неприйнятті рішення за заявою позивача від 26.11.2021 про продовження строку дії договору №55/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №401 «вул. Чорнобильська - зал. вокзал «Південний»;
зобов`язано Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти за заявою позивача рішення про продовження на п`ять років строку дії договору №55/17 від 14.02.2017 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №401 «вул. Чорнобильська - зал. вокзал «Південний».
визнано протиправною бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає в неприйнятті рішення за заявою позивача від 26.11.2021 року про продовження строку дії договору №57/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №590 «ст. м. «Либідська» - вул. Лисківська (до вул. Радунської)»;
зобов`язано Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти за заявою позивача рішення про продовження на п`ять років строку дії договору №57/17 від 14.02.2017 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №590 «ст. м. «Либідська» - вул. Лисківська (до вул. Радунської)»;
визнано протиправною бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає в неприйнятті рішення за заявою позивача від 26.11.2021 року про продовження строку дії договору №56/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №580 «ст. м. «Лівобережна» - вул. Милославська (до вул. Радунської)».
зобов`язано Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти за заявою позивача рішення про продовження на п`ять років строку дії договору №56/17 від 14.02.2017 року про організацію перевезень пасажирів на міському  автобусному маршруті загального користування міста Києва №580 «ст. м. «Лівобережна» - вул. Милославська (до вул. Радунської)».
визнано протиправною бездіяльність Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка полягає в неприйнятті рішення за заявою позивача від 26.11.2021 року про продовження строку дії договору №54/17 про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №407 «вул. Привокзальна - вул. Гришка».
зобов`язано Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняти за заявою позивача рішення про продовження на п`ять років строку дії договору №54/17 від 14.02.2017 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва №407 «вул. Привокзальна - вул. Гришка»;
в іншій частині у задоволенні позову відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
25.08.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду від ПП «Універсал-Транс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу розглянуто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПП «Універсал-Транс» та Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено договори про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування міста Києва, а саме:
договір від 14.02.2017 №54/17 (автобусний маршрут №407 «вул. Привокзальна - вул. Гришка») терміном дії до 01.03.2022;
договір від 14.02.2017 №55/17 (автобусний маршрут №401 «вул. Чорнобильська - зал. вокзал «Південний») терміном дії до 01.03.2022;
договір від 14.02.2017 №56/17 (автобусний маршрут №580 «ст. м. «Лівобережна» - вул. Милославська (до вул. Радунської)») терміном дії до 01.03.2022;
договір від 14.02.2017 №57/17 (автобусний маршрут №590 «ст. м. «Либідська» - вул. Лисківська (до вул. Радунської)») терміном дії до 01.03.2022 .
ПП «Універсал-Транс», маючи намір продовжити дію укладених договорів, у порядку, передбаченому абзацом 9 пункту 53 Порядку №1081, 26.11.2021 звернулось до Департаменту транспортної інфраструктури із заявами №50, №51, №52, №53 про продовження строку дії договорів від 14.02.2017 №55/17, №57/17, №56/17, №54/17 відповідно.
До заяв від 26.11.2021 ПП «Універсал-Транс» додано: анкету для продовження строку дії договору, відомості про автобуси, які будуть використовуватися на маршруті, відомості про додаткові умови обслуговування маршруту, відомості щодо інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів по кожному із укладених договорів. 
Вказуючи на ненадання Департаментом транспортної інфраструктури відповіді на заяви позивача, ПП «Універсал-Транс» звернулось до суду із позовом про зобов`язання прийняти рішення про продовження строку дії договорів у судовому порядку. 
У відзиві на позовну заяву правомірність своєї бездіяльності відповідач обґрунтовує відсутністю підстав для продовження строку дії укладених договорів, оскільки позивачем не виконано умови, встановлені абзацом 9 пункту 53 Порядку №1081. Так, Департаментом транспортної інфраструктури зазначено, що на гарячу лінію Комунальної бюджетної установи «Контактного центру міста Києва 1551» надходять численні скарги громадян на невиконання позивачем умов договорів про організацію перевезень пасажирів, у зв`язку з чим відсутні вмотивовані підстави вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладених попередніх договорів. Також відповідачем наголошено, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №640/20401/21, яка скасована постановою Шостого апеляційного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2021, було вжито заходів забезпечення позову та заборонено відповідачеві вчиняти дії, направлені на проведення перевірок виконання умов договорів №54/17, №55/17, №56/17, №57/17.
Задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з протиправної бездіяльності відповідача, яка виявилася у неприйнятті рішення за заявами позивача, поданими ним із дотриманням вимог абзацу 9 пункту 53 Порядку №1081.
Зобов`язуючи Департамент транспортної інфраструктури прийняти за заявами позивача рішення про продовження строків дії договорів про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування, суд першої інстанції виходив з недоведеності з боку відповідача наявності обставин, які виключають прийняття відповідачем зазначених рішень відповідно до положень Порядку №1081. 
Також судом першої інстанції зазначено про необґрунтованість посилання відповідача на наявність у нього у спірних правовідносинах дискреційних повноважень з прийняття рішення про продовження строку дії договору. Так, судом першої інстанції наголошено, що позивачем виконано умови, за яких відповідач мав прийняти рішення про продовження строку дії договору на новий строк. Посилаючись на те, що зазначені повноваження відповідача та порядок їх реалізації передбачають лише один варіант його правомірної поведінки, суд першої інстанції вказав, що у Департаменту транспортної інфраструктури відсутній вибір між декількома можливими правомірними рішеннями. 
Апеляційна скарга Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Апелянтом із посиланням на положення статті 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, зазначено про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача продовжити строк дії договорів у примусовому порядку. 
Наголошено на недотриманні ПП «Універсал-Транс» умов абзацу 9 пункту 53 Порядку №1081, які визначають підстави для продовження строку дії договорів, а саме: зазначено, що позивач не може вважатися таким, що здійснював перевезення за маршрутами, вказаними у заявах, протягом попереднього періоду без порушення умов укладених договорів, та вказано на відсутність фактів підтвердження позивачем інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником по маршрутам. В обґрунтування зазначених обставин апелянтом до апеляційної скарги додано лист Комунальної служби перевезень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.02.2022 №053/03-689 з додатками, який отримано відповідачем за результатами опрацювання зазначеною службою заяв ПП «Універсал-Транс» про продовження строків договорів з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування №590, №580, №401, №407. 
На підтвердження неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права апелянтом також зазначено про безпідставне втручання судом першої інстанції в дискреційні повноваження відповідача. Наголошено, що пунктом 55 Порядку №1081 передбачено можливість вибору організатором перевезень строку продовження дії договору у разі виникнення підстав, визначених абзацом 9  пункту 53 Порядку №1081 - не більше одного разу і не більше ніж на п`ять років. Зауважено, що норми абзацу 9 пункту 53 Порядку №1081 також передбачають дискрецію при обранні варіантів правомірної поведінки - прийняття рішення про продовження строку або про відмову у його продовженні. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Позивачем, зокрема, наголошено, що абзацом 9 пункту 53 Порядку №1081 передбачено продовження строку дії договору саме на 5 років. Зауважено, що продовження строку дії договору саме на такий строк узгоджується з принципом інвестиційного розвитку у галузі автомобільного транспорту, спрямованого на придбання перевізником транспортних засобів. 
Колегія суддів, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне. 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III) забезпечення організації пасажирських перевезень покладається: на міських, приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території однієї територіальної  громади, - на виконавчий орган ради, що представляє інтереси відповідної територіальної громади.
Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (частина перша статті 44 Закону №2344-III).
Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України (частина дванадцята статті 44 Закону №2344-III).
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081 затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування. 
Згідно з абзацом 8 пункту 53 Порядку №1081 строк дії договору (дозволу), який укладається (видається) за результатами конкурсу, становить п`ять років.
Абзацом 2 пункту 29 Порядку №1081 передбачено, що у разі продовження строку дії договору (дозволу) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору (дозволу) подає організатору перевезень заяву за формою згідно з додатком 6.
Відповідно до абзацу 9 пункту 53 Порядку №1081 строк дії договору (дозволу) продовжується один раз на п`ять років за рішенням організатора перевезень за наявності заяви автомобільного перевізника - переможця попереднього конкурсу, яку він подає за формою згідно з додатком 7, в якій, зокрема, зазначається інформація про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на об`єкті конкурсу, наявності вмотивованих підстав вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору (дозволу).
Згідно з підпунктом 1 пункту 55 Порядку №1081 організатор зобов`язаний забезпечити за заявою автомобільного перевізника продовження строку дії договору (дозволу), але не більше одного разу і не більше ніж на п`ять років у разі виникнення підстав, визначених абзацом дев`ятим пункту 53 цього Порядку.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що підставою виникнення в організатора перевезень обов`язку із забезпечення продовження строку дії договору з перевезення  є наявність сукупно наступних обставин:
подання перевізником, як стороною договору, який був визначений переможцем попереднього конкурсу на маршруті, організатору перевезень заяви за встановленою формою не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору (дозволу);  
наявність вмотивованих підстав вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору (дозволу);
надання перевізником інформації про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на об`єкті конкурсу.
При цьому, колегія суддів зауважує, що в силу вимог підпункту 1 пункту 55 Порядку №1081 за наявності зазначених обставин організатор перевезень зобов`язаний забезпечити продовження строку дії договору. 
Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги щодо наявності у відповідача дискреційних повноважень при прийнятті рішення за результатами розгляду заяви перевізника, поданої ним у порядку, передбаченому абзацом 9 пункту 53 Порядку №1081. Положення Порядку №1081 не передбачають іншого правомірного варіанту поведінки організатора, окрім забезпечення продовження строку дії договору, за умови наявності підстав, визначених абзацом 9 пункту 53 Порядку №1081.
Судом першої інстанції встановлено, що на момент звернення до суду із даним позовом ПП «Універсал-Транс» не отримав відповіді на подані ним заяви про продовження строку дії укладених договорів.
Згідно з поданим до суду першої інстанції відзивом на позовну заяву, відсутність підстав для прийняття рішення про продовження дії договорів з перевезення відповідач обґрунтовує наявністю численних скарг на гарячу лінію Комунальної бюджетної установи «Контактного центру міста Києва 1551» щодо невиконання позивачем умов договорів про організацію перевезень пасажирів, а також забороною на вчинення дій, спрямованих на проведення перевірок виконання умов договорів №54/17, №55/17, №56/17, №57/17 у період з 22.07.2021 по 03.11.2021 згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2021 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №640/20401/21.
Колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції щодо недоведеності з боку відповідача правомірності неприйняття ним рішення щодо продовження строку дії договорів з перевезення, у зв`язку з поданням ПП «Універсал-Транс» заяв у порядку, передбаченому абзацом 9 пункту 53 Порядку. 
Так, надана відповідачем інформація з гарячої лінії Комунальної бюджетної установи «Контакт центру міста Києва 1551» не є такою, що свідчить про порушення позивачем умов договорів №№54/17, 55/17, 56/17 та 57/17 від 14.02.2017 з організації перевезення пасажирів на автобусних маршрутах №407, №401, №580 та №590, оскільки стосується виконання перевізниками умов договорів за іншими маршрутами - №191 та №402. Між тим, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що суб`єктивна незгода скаржників з належністю виконання договорів висловлена на гарячу лінію, без підтвердження/спростування їх доводів у передбаченому законом порядку, не є належним і допустимим доказом порушення позивачем умов договорів перевезення. 
Наявність судової заборони на вчинення дій, спрямованих на проведення перевірок виконання позивачем умов договорів №54/17, №55/17, №56/17, №57/17 у період з 22.07.2021 по 03.11.2021 не є обставиною, яка свідчить про порушення позивачем умов договорів у вказаний період.
Судом першої інстанції в обґрунтування судового рішення зазначено, що відповідачем не надано суду жодного доказу порушення перевізником умов договорів як протягом їх дії, так і протягом періоду, починаючи з дати скасування ухвали про забезпечення позову постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2021 року №640/20401/21 по дату закінчення дії договорів  01.03.2022.
Наявності інших обставин, які свідчать про недотримання перевізником умов, передбачених абзацом 9 пункту 53 Порядку №1081, відповідачем під час судового розгляду справи не обґрунтовано.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем  із дотриманням встановленого пунктом 29 Порядку №1081 строку подано відповідачу визначені вказаним пунктом документи, а саме: заяви про продовження строку дії договорів з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №407, №401, №580 та №590 з додатками.
До вказаних заяв позивачем додано: анкету для продовження строку дії договору; відомості про автобуси, які будуть використовуватись на маршруті; відомості про додаткові умови обслуговування маршруту; відомості щодо інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів, свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів та сертифікатів відповідності на автобуси.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем з метою виконання взятих на себе зобов`язань за договорами №№54/17, 55/17, 56/17 та 57/17 від 14.02.2017 з організації перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування укладено договори фінансового лізингу №20 від 06.09.2021 року та 21/1 від 08.09.2021 року; позивач має у власності транспортні засоби відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів із сертифікатами відповідності на них.
Відповідачем під час судового розгляду справи не спростовано дотримання перевізником умов, наявність яких згідно з абзацом 9 пункту 53 Порядку №1081 та в силу підпункту 1 пункту 55 Порядку №1081 передбачає виникнення в організатора перевезень обов`язку із забезпечення продовження строку дії договорів. 
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції щодо наявності у спірних правовідносинах ознак протиправної бездіяльності відповідача щодо незабезпечення прийняття рішення про продовження строку дії договорів з перевезення за заявами ПП «Універсал-Транс», поданими в порядку, передбаченому абзацом 9 пункту 53 Порядку №1081. 
При цьому, колегія суддів, зважаючи на межі апеляційного перегляду, встановлені статтею 308 КАС України, не досліджує та не дає правову оцінку обставинам, які додатково наведені апелянтом в апеляційній скарзі та які не були предметом дослідження судом першої інстанції. 
Так, відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно з частиною четвертою статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Апелянтом при наданні суду апеляційної інстанції копії листа Комунальної служби перевезень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.02.2022 №053/03-689, який отримано відповідачем за результатами опрацювання зазначеною службою заяв ПП «Універсал-Транс» про продовження строків договорів з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування №590, №580, №401, №407, а також інших документів на підтвердження недотримання перевізником умов, визначених абзацом 9 пункту 53 Порядку №1081, не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради. 
Колегія суддів зауважує, що зазначені документи при поданні відзиву на позовну заяву відповідачем не надавались та, відповідно, судом першої інстанції не досліджувались. Відзив на позовну заяву, в якому відповідач обґрунтовував правомірність неприйняття рішення про продовження договорів з перевезення за заявами ПП «Універсал-Транс» так само не містить обставин, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності. 
Отже, зважаючи на межі апеляційного перегляду, колегія суддів не встановлює та, відповідно, не надає правову оцінку обставинам, додатково наведеним апелянтом в апеляційній скарзі.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо недотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при обранні способу захисту порушених прав позивача та зобов`язання Департаменту транспортної інфраструктури прийняти рішення про продовження строку дії договорів на визначений строк - 5 років, колегія суддів виходить з наступного. 
Відповідно до абзацу 9 пункту 53 Порядку №1081 строк дії договору (дозволу) продовжується один раз на п`ять років за рішенням організатора перевезень.
Підпунктом 1 пункту 55 Порядку №1081 передбачено, що організатор зобов`язаний  забезпечити за заявою автомобільного перевізника продовження строку дії договору (дозволу), але не більше одного разу і не більше ніж на п`ять років у разі виникнення підстав, визначених абзацом дев`ятим пункту 53 цього Порядку.
Аналізуючи співвідношення зазначених положень стосовно строку, на який може бути продовжений договір, колегія суддів виходить з того, що норма абзацу 9 пункту 53 Порядку №1801 встановлює імперативну вимогу щодо продовження дії договору саме на 5 років. Сформульований у підпункті 1 пункту 55 Порядку №1081 обов`язок організатора перевезень забезпечити продовження дії договору на строк не більше 5 років не суперечить положенням абзацу 9 пункту 53 Порядку №1801, оскільки встановлює лише граничний строк, на який може бути продовжений договір з перевезення, без зазначення мінімального строку. 
Так, погоджуючись із позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача продовжити строк дії договорів саме на 5 років, колегія суддів виходить з того, що продовження строку дії договору на будь-який інший, у тому числі, менший за 5 років строк буде суперечити положенням пункту абзацу 9 пункту 53 Порядку №1801 та свідчити про неправомірність дій відповідача.
З аналогічних мотивів колегія суддів апеляційного суду зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо наявності у відповідача у спірних правовідносинах дискреційних повноважень при визначенні строку, на який буде продовжена дія договору, оскільки положення абзацу 9 пункту 53 Порядку №1801 не передбачають іншої правомірної поведінки відповідача, аніж продовження дії договору саме на 5 років. 
Колегія суддів також зауважує, що виходячи із загальних засад інституту пролонгації договорів, у випадку дотримання сторонами договору визначених законодавством умов продовження його дії, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах. Зазначений підхід до правового регулювання договірних правовідносин спрямований на забезпечення належної реалізації принципу стабільності та передбачуваності правовідносин. Відсутність визначених законодавством критеріїв, за якими зазначений строк може бути зменшений, як і відсутності вказівки на мінімальний строк, на який може бути продовжений договір, створює умови для потенційного зловживання з боку сторін договору наданими їм правами та нівелює інститут пролонгації договорів в цілому. 
За вказаних обставин, колегія суддів зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при обранні способу захисту порушених прав позивача. 
Позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову є законною та обґрунтованою. Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують. Порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції при розгляді справи не допущено. 
Відповідно до частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2022 року у справі №640/603/22 - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з  моменту проголошення судового рішення та може бути оскаржена, з урахуванням положень статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Cуддя-доповідач                                                                      С.Б. Шелест
Судді                                                                                          А.М. Горяйнов
                                                                                                    Л.Т. Черпіцька