П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/17778/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук А.М. 
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
06 вересня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Курка О. П.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання незаконним та скасування п.3 наказу, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Кам`янець-Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області в якому просив визнати незаконним та скасувати п. 3 наказу Кам`янець-Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 422 від 22.10.2021 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області», яким застосовано до начальника відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Кам`янець-Подільського РУП майора поліції ОСОБА_1 (0014196) дисциплінарне стягнення у виді догани.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходить службу на різних посадах в Національній поліції України з 07 листопада 2015 року. З 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 проходить службу на посаді начальника відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Кам`янець - Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області.
22 жовтня 2021 року наказом начальника Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області № 422 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за неналежне виконання службової дисципліни, яке полягає в порушенні вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VII «Про Національну поліцію України», п.п. 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, вимог наказу НПУ від 21.07.2017 №747 «Про оголошення вироків судів стосовно колишніх поліцейських», Протоколу наради керівництва Національної поліції України № 15 від 15.07.2021 та Протоколу наради керівництва ГУНП в Хмельницькій області та міжрегіональних територіальних підрозділів НП України від 19.08.2021 №2081/121/25/01-2021, щодо проведення передбачених законодавством слідчих дій, а також прийому громадян в спеціально відведених та обладнаних для цього службових приміщеннях, розташованих виключно на першому поверсі будівель територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП.
Підставою призначення службового розслідування став рапорт старшого інспектора ВІОС УКЗ РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в якому серед іншого вказано, що начальник відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Кам`яиець-1Подільського РУП майор поліції ОСОБА_1 , 02.08.2021 о 15.25 год. доставивши до адміністративного приміщення сектору поліцейської діяльності громадянку ОСОБА_3 , не зафіксував у відповідному журналі мети її доставлення (прибуття) та в порушенням вимог наказу НПУ від 21.07.2017 № 747 «Про оголошення вироків судів стосовно колишніх поліцейських», Протоколу наради керівництва Національної поліції України № 15 від 15.07.2021 та Протоколу наради керівництва ГУНП в Хмельницькій області та міжрегіональних територіальних підрозділів НП України від 19.08.2021 № 2081/121/25/01-2021, щодо проведення передбачених законодавством слідчих дій, а також прийому громадян в спеціально відведених та обладнаних для цього службових приміщеннях, розташованих виключно на першому поверсі будівель територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП, майор поліції ОСОБА_1 проводив слідчі дії на другому поверсі адміністративного приміщення сектору поліцейської діяльності.
Позивач не погоджуючись з п. 3 наказу Кам`янець-Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 422 від 22.10.2021, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) та Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179.
Згідно з частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина 2 статті 19 Закону №580-VIII).
Статтею 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Розділ II Основні вимоги до поведінки поліцейського наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських» передбачає, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; па свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;
у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;
неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;
виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;
поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;
контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;
мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;
дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;
зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
2. Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено:
сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання;
допускати будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками;
використовувати будь-які предмети, на яких зображена символіка політичних партій, та провадити політичну діяльність, висловлювати особисте ставлення до діяльності політичних партій під час виконання службових повноважень, а також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях;
розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом;
знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак (жетон), а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню за допомогою технічних засобів, крім випадків, коли поліцейський виконує службові обов`язки в режимі секретності в установленому законодавством України порядку;
перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.
3. Поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.
В п. 4 розділу II порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 визначено, що в наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).
Постановою Верховного Суду України від 29.10.2020 у справі № 560/1555/19 вказано, що обов`язковими підставами для проведення службового розслідування є певний перелік дій які повинні відповідати наступним ознакам: наявність заяви, скарги, повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення (пункт 1 розділу її Порядку) та інші підстави передбачені у пункту 2 розділу II Порядку. Вказані повідомлення чи дані повинні мати ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку. Наявність у суб`єкта призначення службового розслідування достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Суд зазначає, що фактом, який підтверджує незаконність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є те, що до проведення службового розслідування в якості голови дисциплінарної комісії залучена стороння особа, а саме заступник начальника управління Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області підполковник поліції ОСОБА_4 , тоді як відповідно до наказу Кам`янець-Подільського РУП №345 від 06.09.2018 головою комісії визначений заступник начальника управління з превентивної діяльності Кам`янець-Подільського РУП підполковник поліції ОСОБА_5 , що прямо суперечить вимогам п. 2 розділу VI Оформлення матеріалів службового розслідування Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, де вказано, що висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Також, суд звертає увагу, що у відповідності до п. 1 розділу V порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Пункт 4 розділу V порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893 передбачає, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно - правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Отже, проведення вказаного, службового розслідування переліченні вище обставини встановленні не були, а за результатами проведення службового розслідування складено незаконний висновок службового розслідування.
Також суд зазначає, що за своїм змістом зазначений висновок службового розслідування, зокрема в частині, що стосується майора поліції ОСОБА_1 являється формальним і зводиться лише до відображення в ньому частини тексту із рапорту, який слугував підставою для призначення службового розслідування та пояснення ОСОБА_1 , однак без врахування інформації викладеної в пояснені під час прийняття рішення за результатами службового розслідування.
Суд звертає увагу, що у поясненні ОСОБА_1 зазначив, що 29.08.2021 ним здійснювався виїзд до смт. Нова Ушиця, у зв`язку з тим, що там мала місце подія, яка була кваліфікована за ч. 1 ст. 121 КК України, а він в свою чергу відповідно до функціональних обов`язків відповідальний за розслідування злочинів даної категорії. Перебуваючи в смт. Нова Ушиця, під час проведення слідчих та процесуальних дій виникла необхідність в роздрукуванні документів і відповідно працівники СПД №1 надали йому можливість зробити це в одному із службових кабінетів, який розташований па другому поверсі будівлі. Вказане підтверджується наявним в матеріалах службового розслідування поясненням інспектора - чергового СПД № 1 ОСОБА_6 .
З приводу не зазначення у відповідному журналі мети доставлення до підрозділу ОСОБА_3 майор поліції ОСОБА_1 пояснив, що відповідні відомості до журналу внесенні, що й підтверджується копією журналу, який наявний в матеріалах службового розслідування.
Таким чином, під час проведення службового розслідування проігноровано вимоги п. 4 розділу V порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 в частині з`ясування обставин, які підлягають встановленню під час проведення службового розслідування.
Суд також зазначає, що під час проведення службового розслідування не враховано наступне: подія мала місце 29.08.2021, це була неділя (вихідний день), але разом з тим майор поліції ОСОБА_1 за рахунок особистого часу здійснив виїзд до територіального підрозділу з метою забезпечення ефективного розкриття та розслідування кримінального правопорушення; виїзд був здійснений ОСОБА_1 на особистому автомобілі за рахунок особистого пального, знову ж таки з метою забезпечення ефективного розкриття та розслідування кримінального правопорушення; процесуальні дії в приміщенні СПД № 2 ОСОБА_1 проводилися з дотриманням вимог діючого законодавства та метою забезпечення ефективного розкриття та розслідування кримінального правопорушення; будь-яких негативних наслідків, внаслідок описаних у висновку службового розслідування дій ОСОБА_1 не настало; окремі факти викладені в рапорті, який слугував підставою для призначення службового розслідування взагалі не відповідають дійсності, зокрема щодо відміток у відповідному журналі і це в свою чергу підтверджено копією журналу, яка наявна в матеріалах службового розслідування.
Крім того, ще однією обставиною, яка підтверджує формальність та упередженість проведення службового розслідування, а також вказує на незаконність притягнення майора поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є наявність виправлення дат в поясненні ОСОБА_1 , в заключній частині висновку службового розслідування, поряд із підписами членів комісії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вступній частині висновку службового розслідування в даті його завершення, а також поряд із підписом начальника Кам`янець-Подільського РУП ОСОБА_9 .
Щодо не внесення відомостей до відповідного журналу про мету візиту особи до СПД № 1 та в частині перебування на другому поверсі приміщення СПД №1, суд зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог законодавства враховуючи наступне.
Майор поліції ОСОБА_1 відповідно до своїх посадових (функціональних) обов`язків не являється відповідальним за ведення журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до СПД № 1 відділення поліції № 2 Кам`янець - Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області. Під час прибуття до СПД № 1 майор поліції ОСОБА_1 повідомив відповідному працівнику СПД № 1 про доставлену особу. Відомості про доставлену особу до СПД № 1 та мету її прибуття відображенні в журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до СПД № 1 відділення поліції № 2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що підтверджується копією даного журналу, яка наявна в матеріалах службового розслідування та додана до позову. Перебування майора поліції ОСОБА_1 на другому поверсі приміщення СПД № 1 зумовлена необхідністю роботи за комп`ютером, який був там наявний та узгоджено із працівниками СПД № 1.
Отже, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, а тільки навів абстрактне посилання на допущені порушення вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VII «Про Національну поліцію України», п.п. 2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, вимог наказу НПУ від 21.07.2017 №747 «Про оголошення вироків судів стосовно колишніх поліцейських», Протоколу наради керівництва Національної поліції України № 15 від 15.07.2021 та Протоколу наради керівництва ГУНП в Хмельницькій області та міжрегіональних територіальних підрозділів НП України від 19.08.2021 №2081/121/25/01-2021.
Водночас відповідачем під час проведення службового розслідування не доведено проявів протиправної бездіяльності позивача щодо виконання своїх службових обов`язків.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватися на припущеннях або недоведених фактах, а при прийнятті рішень суб`єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.
Ця правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 20.05.2021 у справі №420/2916/20, яка є обов`язковою для застосування за приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Шидловський В.Б.