ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4989/22 Справа № 183/5787/19 	  	Головуючий у першій інстанції: Городецький Д. І. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Котедж СС», про захист прав споживачів, стягнення сплаченої різниці вартості електричної енергії, відшкодування завданої моральної шкоди,– 

ВСТАНОВИЛА:
У січні 2021 року  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 звернулись до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником 174353/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: А – сторожки, площею 29,4 кв.м.; Б – котеджу, площею 142,8 кв.м.; 2-А – котеджу, площею 467,4 кв.м. ОСОБА_2 є власником 213 501/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: Щ – котеджу, площею 28,5 кв.м.; більярдної, площею 79,6 кв.м.; бані (лазні) 2Є, площею 100,3 кв.м.; котеджу – 2Е, площею 427,9 кв.м.; гаража – 2Ж, площею 103,5 кв.м.; 50% елленгу – 2Й площею 159,9 кв.м. ОСОБА_3 є власником 100989/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: котеджу – 2Д, площею 473,5 кв.м. Право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджується договорами дарування від 20.08.2014 р., укладеними з ТОВ «Котедж СС», договорами про поділ нерухомого майна від 25.09.2014 р. та відповідними витягами з Єдиного Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивачі зазначають в позовній заяві про те, що до укладення договорів дарування від 20.08.2014 р., постачання електричної енергії на територію ТОВ «Котедж СС» здійснювалося відповідачем - АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на підставі договору постачання електричної енергії від 04.03.2005 року №685. Оскільки АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на той момент являлося монополістом на ринку продажу електричної енергії, у них виникла необхідність у побутовому споживанні електричної енергії, як фізичними особами, у зв`язку з чим, вони, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Новомосковського РЕС, який є структурним підрозділом відповідача, про передачу їм потужностей підстанції №39, яка розташована на території котеджів сімейного типу, а саме, 30 кВт. – ОСОБА_1 , 40 кВт. потужності – ОСОБА_2 , та 30 кВт. – ОСОБА_3 , та їх заяви, начебто були задоволені АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі». Протягом семи років вони оббивали пороги АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з проханням змінити схему електропостачання на окремі частки власності, як фізичним особам – побутовим споживачам, оскільки їм поставлялася електроенергія через ТОВ «Котедж СС», у зв`язку з чим, вони вимушені були сплачувати вартість електричної енергії за іншими тарифами, як таку електричну енергію, що споживається юридичною особою. У травні 2017 року, без погодження з керівництвом ТОВ «Котедж СС», відповідач змінив схему обліку спожитої електричної енергії, знявши електролічильник, в результаті чого вони втратили можливість контролю споживання електроенергії, а ТОВ «Котедж СС» втратило можливість виконання взятих на себе обов`язків по Договору про постачання електричної енергії № 685 від 04.05.2005 року, що є порушенням прав споживача. В серпні 2017 року вони звернулися до відповідача із заявами та відповідними документами про приєднання їх окремих електроустановок потужністю відповідно 30 кВт., 40 кВт. та 30 кВт. до схеми електропостачання. 18.08.2017 року їм надійшли відповіді про неможливість виконання заяви, та на території підстанції № 39, яка розташована в ТОВ «Котедж СС» буде встановлено загальний прилад обліку спожитої електроенергії. 08.09.2017 року вони, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожен окремо, звернулися до відповідача з заявами про анулювання технічних умов згідно договору приєднання до електричних мереж від 31.12.2014 р., оскільки вони чекали технічних рішень по переведенню виділених потужностей їм, як фізичним особам, з метою повної ліквідації ТОВ «Котедж СС», яке виконує лише функцію посередника між ними, фізичними особами та відповідачем по споживанню електричної енергії, але їм було відмовлено у задоволенні заяв. 11.10.2018 року їх довірена особа від їх імені звернулася до відповідача з заявою про втрачену можливість контролю споживання електроенергії та про врегулювання питання правильності розрахунку спожитої електроенергії, але їм було відмовлено в поверненні приладу обліку спожитої електроенергії та в проведенні перерахунку спожитої електроенергії. 01.07.2019 ОСОБА_1 направив відповідачу звернення про надання заяви-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Відповіддю від 06.08.2019 року відповідач повідомив, що ОСОБА_1 відмовлено у приєднання його частки до договору споживача, оскільки необхідна згода інших співвласників майна, з посиланням на п. 4.5.7. Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018. Крім того, діями відповідача їм завдана моральна шкода, яка полягає у нижченаведеному. Позивач ОСОБА_1 не може у повному обсязі користуватися своєю власністю, оскільки нерухомим майном можливо користуватися тільки влітку, у зв`язку з відсутністю опалення в період опалювального періоду, вимушений зупинити оздоблювальні роботи котеджу із-за невизначеності виду опалення, йому постійно приходили рахунки на спожиту електроенергію по ціні, яка застосовується для юридичних осіб, вимушений був сплачувати значні кошти на оплату, незважаючи на те, що споживав електричну енергію як побутовий споживач. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює у 79950,00 грн. Позивачка ОСОБА_2 зазначає як підстави для відшкодування моральної шкоди те, що вона є людиною похилого віку, їй виповнилося 93 роки, вона є учасником Великої вітчизняної війни, отримує невелику пенсію, але вона постійно отримувала попередження від відповідача про припинення постачання електричної енергії, їй виставлялися рахунки, які не відповідали дійсності та в яких не зазначалися показання приладу обліку спожитої електричної енергії, вона не має можливості користуватися належним їй нерухомим майном у зв`язку з відсутністю електропостачання. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює у 299812,50 грн. Позивач ОСОБА_3 зазначає як підстави для відшкодування моральної шкоди те, що вона, у зв`язку з відсутністю опалення, має можливість користуватися належним їй нерухомим майном тільки у літній період, вимушена зупинити оздоблювальні роботи котеджу із-за невизначеності виду опалення, їй постійно приходили рахунки на спожиту електроенергію по ціні, яка застосовується для юридичних осіб, вона була змушена сплачувати значні кошти на оплату, незважаючи на те, що споживала електричну енергію як побутовий споживач. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює у 19987,00 грн. Тому, позивачі просили стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 різницю вартості електричної енергії, яку він, як фізична особа сплачував надлишково, по ціні для юридичних осіб, у період з 01.01.2018 по 31.10.2020 в сумі 4976,45 грн.; стягнути з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної шкоди 79950,00 грн.; стягнути з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_2 різницю вартості електричної енергії, яку вона, як фізична особа сплачувала надлишково, по ціні для юридичних осіб, у період з 01.01.2018 по 31.10.2020 в сумі 18661,68 грн.; стягнути з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_2 на відшкодування завданої моральної шкоди 299812,50 грн.; стягнути з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_3 різницю вартості електричної енергії, яку вона, як фізична особа сплачувала надлишково, по ціні для юридичних осіб, у період з 01.01.2018 по 31.10.2020 в сумі 1244,11 грн.; стягнути з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_2 на відшкодування завданої моральної шкоди 19987,00 грн.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 рокув задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Котедж СС» про захист прав споживачів, стягнення сплаченої різниці вартості електричної енергії, відшкодування завданої моральної шкоди – відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставлять питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного.
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 є власником 174353/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: А – сторожки, площею 29,4 кв.м.; Б – котеджу, площею 142,8 кв.м.; 2-А – котеджу, площею 467,4 кв.м., що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕЕС №628377 від 12.02.2015 та копією договору про поділ нерухомого майна у натурі від 25.09.2014 (а.с. 182,189 т.1).
ОСОБА_2 є власником 213501/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: Щ – котеджу, площею 28,5 кв.м.; більярдної, площею 79,6 кв.м.; бані (лазні) 2Є, площею 100,3 кв.м.; котеджу – 2Е, площею 427,9 кв.м.; гаража – 2Ж, площею 103,5 кв.м.; 50% елленгу – 2Й площею 159,9 кв.м., що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕЕС №628372 від 12.02.2015 та копією договору про поділ нерухомого майна у натурі від 25.09.2014 (а.с. 186, 189 т.1).
ОСОБА_3 є власником 100989/1000000 частини нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: котеджу – 2Д, площею 473,5 кв.м., що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕЕС №628371 від 12.02.2015 та копією договору про поділ нерухомого майна у натурі від 25.09.2014 (а.с. 192, 189 т.1).
04 березня 2005 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ТОВ «Котедж СС» укладено договір постачання електричної енергії з величиною приєднаної потужності «250 кВт» №685.
21 жовтня 2014 року ТОВ «Котедж СС» звернулося до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з заявою від 21.10.2014 р. №21 з проханням передати потужність в рахунок потужності ТОВ «Котедж СС» громадянам: ОСОБА_1 - 30 кВт., за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 - 40 кВт., за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 - 30 кВт., – за адресою: 
АДРЕСА_2 жовтня 2014 року між ПАТ “ДТЕК Дніпрообленерго” та ТОВ «Котедж СС» укладено Додаткову угоду №1/10 (а.с. 20).
Між сторонами були укладені три договори про приєднання до електричних мереж: договір про приєднання з ОСОБА_1 №17208-01 від 31.12.2014; договір про приєднання з ОСОБА_2 №17208-02 від 31.12.2014; договір про приєднання з ОСОБА_3 №17208-03 від 31.12.2014.
08 вересня 2017 року позивачами подано до ПАТ «ДТЕК Дніпрообенерго» заяви, згідно яких ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вимагали анулювати технічні умови договорів №17208-01, №17208-02, №17208-03 та повернути потужності ТОВ «Котедж СС» (а.с. 21-23).
Відповідно до листів ПАТ«ДТЕК Дніпрообленерго» №58880/1001, №58878/1001, №59024/1001 від 05.10.2017, послуги з приєднання виконані, на підставі цього ПАТ “ДТЕК Дніпрообенерго” вимушено відмовити в проханні анулювати технічні умови, які є додатком до договорів №17208-01, №17208-03, №17208-02 від 31.12.2014 (а.с. 24-26).
15 серпня 2018 року позивачі звернулися до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявами про проведення розрахунку споживання електричної енергії усіх споруд вести через єдиний прилад обліку, лічильник, який буде знаходитися на території підстанції №39, оплату за яким буде здійснювати ОСОБА_1 , на зазначені заяви відповідачем надано відповідь у листі №50419/1001 від 18.08.2017 (а.с. 31, 32, 33). 
Встановлено, що 18.12.2018 ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з вимогою анулювати заяву №21 від 21.10.2014 та передати потужність 100 кВт. ОСОБА_1 (а.с. 30).
15.01.2019 року ОСОБА_4 , як представник ТОВ «Котедж СС», звернувся до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з заявою про встановлення приладу обліку та реєстрації його за ОСОБА_1 , грошові кошти за спожиту електричну енергію зарахувати на фізичну особу ОСОБА_1 (а.с. 34).
В подальшому, позивачі неодноразово зверталися до відповідача з заявами про повернення потужностей ТОВ «Котедж СС» від 04.03.2019; укладення договору постачання від 29.07.2019; про оплату спожитої електроенергії ОСОБА_1 від 30.07.2019 на які Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпровські електромережі» надані відповіді.
У відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Статтею 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Отже, закон України «Про захист прав споживачів» розповсюджується на відносини між споживачем та постачальником електричної енергії.
На підставі ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 
Відповідно до частин першої, другої, шостої, сьомої статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами з дотриманням правил роздрібного ринку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу, Законом, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 312 від 14 березня 2018 року.
Пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.
Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року №28, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.
Згідно з пунктом 10.2 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів законодавства України; забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та ломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Колегія наголошує, що, згідно змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 надлишково сплатив вартість електричної енергії за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 в сумі 4976,45 грн.; позивачка ОСОБА_2 переплатила вартість електричної енергії за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 в сумі 18661,68 грн.; позивачка ОСОБА_3 переплатила вартість електричної енергії за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 в сумі 1244,11 грн.
На підтвердження цього факту позивачами надано суду копії платіжних документів про оплату спожитої електричної енергії. Так, згідно копій платіжних чеків: №3 від 13.12.2017, №1/135 від 16.01.2018, №1/33 від 09.02.2018, №1/68 від 05.03.2018, №1/145 від 10.04.2018, від 1/87 від 10.05.2018, №1/87 від 07.06.2018, №1/66 від 10.07.2018, №1/87 від 12.09.2018, №3 від 12.10.2018, №1/183 від 12.11.2018, №1/69 від 11.12.2018, №0.0.1235072427.1 від 11.01.2019, №0.0.1292283991.1 від 12.03.2019, №0.0.1322774195.1 від 12.04.2019, №164 від 08.05.2019, №23753 від 12.06.2019, №1263 від 10.07.2019, №1-3026К від 05.08.2019, №20766 від 11.08.2019, №20907 від 11.09.2019, №5017803 від 17.10.2019, №20631 від 07.11.2019, №0.0.1510913499.1 від 01.11.2019, №9 від 11.12.2019, №7 від 15.01.2020, №2 від 10.02.2020, №110 від 05.03.2020, №1 від 13.04.2020, №4 від 12.05.2020, №5 від 11.06.2020, №1 від 09.07.2020, №9 від 12.08.2020, №5 від 09.09.2020, №1 від 07.10.2020, №7 від 11.11.2020, №6 від 11.11.2020, №7 від 04.12.2020, №63161002 від 16.12.2020, - платником за електричну енергію є ТОВ “Коледж-СС” (а.с. 219-228).
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, колегія дійшла висновку про недоведеність тверджень позивачів, що кожним із них була сплачена на користь відповідача певна грошова сума, адже у кожному із представлених суду платіжних документів платником зазначена юридична особа ТОВ “Коледж-СС”. 
Доказів, що вказана юридична особа ТОВ “Коледж-СС” розпоряджалася особистими коштами кожного із позивачів суду не надано, клопотань про витребування таких доказів судом — не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.
Отже, підстави для стягнення з відповідача на користь кожного із позивачів надлишково сплачених кожним із них грошових коштів, як зазначено в уточненій позовній заяві, - відсутні. 
Крім того, підстави для стягнення моральної шкоди також відсутні, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначено положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, за змістом яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою яка її завдала.
Приймаючи до уваги наведені вище фактичних обставин справи, судом не встановлено наявності підстав для стягнення з відповідача на користь кожного із позивачів надлишково сплачених коштів; факти порушення прав споживача кожного із позивачів, з урахуванням обраного позивачами способу захисту, та факти спричинення відповідачем кожному із позивачів моральної шкоди - не доведені, що свідчить про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь кожного із позивачів моральної шкоди. 
З огляду на викладене, у задоволенні позову повинно бути відмовлено з урахуванням зазначених вище   підстав, тому   рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову; в іншій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.
Колегія суддів звертає увагу, що позивачі не позбавлені можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обґрунтування.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вище викладене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні позову. В іншій частині рішення необхідно залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  – задовольнити частково. 
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року – змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову. 
В іншій частині рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова