ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №580/3207/21                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Сергій ГАРАНЬ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №580/3207/21, позов ОСОБА_1 задоволено частково:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1  пенсії з 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 “Пре пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі з надбавки за особливості проходження служби в розмірі 4242,83 грн. та премії в розмірі 4974,75 грн., згідно довідки №9/1-17 від 05.04.2021 Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) здійснити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019, призначеної відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” у розмірі 100% суми підвищення пенсії, з врахуванням раніше виплачених сум.
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538) здійснити у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошові забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з 05.03.2019 згідно довідки №9/1-17 від 05.04.2021  Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, виходячи з відсоткового значення у розмірі 90% відсотків з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі з надбавки за особливості проходження служби в розмірі 4242,83 грн. та премії в розмірі 4974,75 грн.;
у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 залишено без змін.
07.02.2022 на розгляд Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №580/3207/21, в якій ОСОБА_1 просив суд зобов`язати відповідача у встановлений судом строк подати звіт про виконання судового рішення від 05.07.2021 щодо проведення перерахунку та виплати пенсії з 05.03.2019 згідно довідки №9/1-17 від 05.04.2021 Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, виходячи з відсоткового значення у розмірі 90% з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №580/3207/21 – задоволено: встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №580/3207/21 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подати до Черкаського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 05.07.2021 - у тридцятиденний строк від дати отримання ухвали.
27.04.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду.
За наслідком розгляду вказаного звіту, суд першої інстанції, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021. Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області подати до Черкаського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 в адміністративній справі №580/3207/21 у тридцятиденний строк від дати отримання ухвали.
24.05.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про накладення штрафу за невиконання судового рішення у порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач вважає звіт відповідача від 26.04.2022 безпідставним. Позивач вказує, що з 05.03.2019 перерахунок йому проведено не в розмірі 90% від загальної суми 20778,43 грн. грошового забезпечення, а  обмежено десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб. Пенсія в розмірі 90% була перерахована лише з грудня 2021 року. Крім того, загальна сума заборгованості не збільшилась, а залишилась на рівні 217 206,43 грн.
27.05.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду від відповідача на виконання ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 29.04.2022 надійшов звіт про виконання рішення суду.
01.06.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду від позивача надійшло доповнення до клопотання про накладення штрафу за невиконання судового рішення, в якому позивач вказує, що доводи звіту відповідача від 26.05.2022 є аналогічними до доводів звіту пенсійного органу від 26.04.2022.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2022 звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в частині дій, вчинених на виконання рішення суду - прийнято.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подати остаточний звіт про повне виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 в адміністративній справі №580/3207/21 у 10-денний строк після фактичної виплати ОСОБА_1 заборгованості по перерахунку пенсії за цим судовим рішенням.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області штрафу відмовлено.
.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що у клопотанні він наголошував про ухилення відповідача від виконання рішення суду лише в частині перерахунку пенсії, а не у поверненні нарахованої суми боргу, розуміючи фінансовий стан у державі.
Позивач вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи про ухилення від виконання рішення суду в частині перерахунку йому пенсії, - в розмірі 90% від грошового забезпечення, яке станом на 05.03.2019 становить 20 778,43 грн. Тобто, судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Позивач зазначає, що суд першої інстанції сконцентрувався на поверненні нарахованого боргу, який він не оскаржує, але не звернув увагу, саме на перерахунок пенсії у розмірах 90% від грошового забезпечення від 20 778,43 грн. Так, суд першої інстанції не зобов`язує відповідача вчинення дій у перерахунку пенсії в розмірі 90%.
Судом першої інстанції не взято до уваги письмовий доказ та не надано правової оцінки про те, що відповідач офіційно, зухвало заявив: «Зобов`язань виплачувати пенсію без обмежень її максимальним розміром Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не покладено».
Судом першої інстанції не взято до уваги, що пенсійний орган тривалий час ухиляється від виконання рішення суду від 05.07.2021 щодо перерахунку йому пенсії в розмірі 90%. Незастосування судом першої інстанції до органа владних повноважень - Головного управління ПФУ в Черкаській області судового контролю, за невиконання рішення суду в частині перерахунку пенсії в розмірі 90% від грошового забезпечення з 05.03.2019, є продовженням порушення прав позивача, та суперечить обставинам справи.
Позивач звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції без мотивовано не вимагає з відповідача виконання рішення суду в частині перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми грошового забезпечення 20 778,43 грн. з 05.03.2019, а обмежується формулюванням: «…зобов`язати ГУ ПФУ в Черкаській області подати остаточний звіт про повне виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у 10-денний строк після фактичної виплати ОСОБА_1 заборгованості по перерахунку пенсії за цим судовим рішенням…».
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2022 відкрито провадження у даній справі на призначено її розгляд на 28.09.2022.
20.09.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити таку без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін. 
Відповідач вказує, що на виконання рішення суду, яке набрало законної сили 06.10.2021, Головним управлінням 21.10.2021 проведено перерахунок пенсії з 05.03.2019 у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 05.04.2021 №9/1-17 виходячи з грошового забезпечення у сумі 20 778,43 грн. та за період із 05.03.2019 до 03.09.2019 до виплати складає 100% суми підвищення.
Розмір пенсії позивача після перерахунку з 05.03.2019 становить 14 970 грн., з 01.07.2019 - 15 640 грн., з 01.12.2019 - 16 380 грн., з 01.07.2020 - 17 120 грн., з 01.12.2020 - 17 690 грн., з 01.07.2021 - 18 540 грн., з 01.12.2021 - 18 700,59 грн., з 01.03.2022 - 19 340 грн.
Загальна сума доплати пенсії за період з 05.03.2019 до 31.10.2021 становить 217 206,43 грн.
Із 01.11.2021 ОСОБА_1 нарахована пенсія у новому розмірі 18 700,59 грн. (20 778,43 грн. х 90% (за 36 років вислуги).
Із 01.03.2022 – 21 318,68 грн. (20 778,43 грн. х 90% + 14% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118).
При цьому враховано, що згідно із Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначеної (перерахованої) відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, пенсія в листопаді 2021 року виплачена в розмірі 18 540 грн., з березня 2022 року - 19 340 грн.
У зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з грудня 2021 року по лютий 2022 року пенсія виплачувалась в розмірі 18 700,59 грн.
Із 01.03.2022 розмір пенсії позивача з урахуванням вимог Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI становить 19 340,00 грн.
Стосовно виплати доплати пенсії за період з 05.03.2019 до 31.10.2021 у сумі 217 206,43 грн. відповідач повідомляє, що заборгованість з пенсійних виплат за рішеннями суду, яка виникла у 2019, 2020, 2021 роках, значно перевищила видатки, передбачені бюджетом Головного управління на її погашення.
Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсії, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» (далі - програма КПКВК 2506080).
Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат за вказаною бюджетною програмою, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України є відповідальним виконавцем та розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня. Головне управління є одержувачем бюджетних коштів.
Станом на вересень 2022 року бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не затверджено, отже, сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік після його затвердження.
Враховуючи вищезазначене, виплата ОСОБА_1 нарахованої доплати коштів в сумі 217 206,43 грн на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі № 580/3207/21 буде здійснюватися в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат та у порядку черговості, у разі наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів зазначає про таке.
Керуючись частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
На виконання ст. 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
На виконання ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Стаття 370 КАС України встановлює, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Так Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 зазначив, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в п. 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.
Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», п. 68).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі «Класс та інші проти Німеччини» «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».
Конституційний Суд України, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.
Порядок виконання судових рішень в адміністративних справах регламентовано ст. 372 КАС України, відповідно до якої спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому рішенні. При цьому, визначення порядку виконання рішень не є тотожним поняттю встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ст. 382 КАС України не містить жодних застережень стосовно неможливості суду встановлювати судовий контроль після ухвалення рішення у справі.
В свою чергу, з аналізу норм ст. 382 КАС України слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.
Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 31.07.2018 у справі №235/7638/16-а.
Також, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) зазначив, що правові норми КАС України, які регламентують порядок судового контролю, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.
Разом з цим, як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідач на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021, зокрема провів перерахунок пенсії позивача з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019, визначеного оновленою довідкою. Різницю пенсії на виконання судового рішення по справі №580/3207/21 за період з 05.03.2019 в сумі 217 206,43 грн. було включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється зо окремою бюджетною програмою.
Доводи позивача, про те, що перерахунок не проведений позивачу в розмірі 90% від грошового забезпечення 20 778,43 грн. спростовуються матеріалами справи, зокрема для перерахунку пенсії пенсійна справа №N/А6181-МВС станом на 05.03.2019, 01.07.2019, 01.12.2019, 01.07.2020, 01.12.2020, 01.07.2021, 01.12.2021, 01.03.2022 (а.с. 169-176) пенсійним органом взята сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 20 778,43 грн. Дана сума грошового забезпечення визначена в Довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 05.04.2021 №9/1-17.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України (далі – БК України) будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.
Згідно пунктів 20, 29 ст. 116 БК України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.
Окрім того, згідно ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки, зокрема, на виплату пенсій військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу строкової служби та членам їхніх сімей, пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, іншим особам, визначеним законом; сплату до Пенсійного фонду України страхових внесків за окремі категорії осіб, передбачені законом; виплату доплат, надбавок, підвищень до пенсій, додаткових пенсій, пенсій за особливі заслуги перед Україною, встановлених законом, державної соціальної допомоги на догляд особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», а також на покриття різниці між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців першого та третього частини першої, частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З вказаного вбачається, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Також відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Отже, пенсійні органи фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів державного бюджету у межах виділених асигнувань.
Згідно підпунктів 4-5, 8 п. 4 «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління», затверджене постановою правління ПФУ від 22.12.2014 №28-2 територіальні органи пенсійного фонду відповідно до покладених на них завдань: забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків.
Тобто, виплати пенсій здійснюються територіальним органом виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.
Виділення коштів з державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.
Отже, виплата пенсій вказаним пенсіонерам здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а ГУ ПФУ в Черкаській області не наділене повноваженнями самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, зокрема збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів.
Як підтверджено матеріалами справи, відповідач листом звернувся до Пенсійного фонду України (2300-0307-5/23555 від 25.05.2022) та просив посприяти виконанню рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі 3580/3207/21, а саме фінансуванню в розмірі 217 206,43 грн.
Також, матеріали справи містять листи Пенсійного фонду України, сформовані в 2021, що підтверджують намагання пенсійних органів повпливати на ситуацію з погашення заборгованостей на виконання рішення судів.
Відтак, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що відповідач вживає конкретні заходи з метою виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у даній справі.
Колегія суддів зауважує, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14.05.2020 у справі №800/320/17.
Також, у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
Втім, колегія суддів звертає увагу, на безпідставність посилань суду першої інстанції на приписи Порядку виплати пенсій, нарахованих на виконання рішенням суду та облік виплат за наслідком ухвалення судових рішень у Реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, з огляду на наступне.
Як підтверджено матеріалами справи рішення Черкаського окружного адміністративного суду у даній справі прийнято 05.07.2021 та набрало законної сили 06.10.2021. Надійшло вказане рішення до боржника 08.07.2021 та зареєстровано у реєстрі за номером 122027 (а.с. 140).
Постановою КМУ від 22.08.2018 №649 затверджено «Порядок виплати пенсій, нарахованих на виконання рішенням суду» (далі - Порядок №649) та установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до цього Порядку.
Зазначений Порядок застосовувався не до всіх судових рішень, за якими боржником є орган Пенсійного фонду України, а лише до тих, за якими на такого суб`єкта владних повноважень покладено зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №440/85/19.
Так, за наслідком перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 у справі №640/5248/19 Шостий апеляційний адміністративний суд 22.07.2020 змінив пункт 2 резолютивної частини рішення та виклав такий у наступній редакції: «Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». 26.05.2021 за наслідком касаційного перегляду вказані судові рішення залишені без змін Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.
Отже, як встановлено вище, на час набрання законної сили рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у даній справі та включенням позивача до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою Порядок №649 вже не був чинний.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та таке не заперечується учасниками справи, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у даній справі на даний час не виконано у повному обсязі, відтак є вірним такий спосіб захисту позивача, як подання звіту про його виконання. Втім, як підтверджено матеріалами справи, відповідач вчиняє всі залежні від нього дії, спрямовані на виконання такого рішення, що виключає необхідність застосування штрафу до керівника пенсійного органу за невиконання такого, отже колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні цієї частини клопотання позивача, поданого в порядку ст. 383 КАС України.
Втім, як було вказано вище, суд першої інстанції невірно послався на приписи Порядку №649, відтак таке посилання в спірному судовому рішенні слід виключити.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відтак, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині. В іншій частині оспорюване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу – задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції – змінити у мотивувальній частині, виключивши з такого посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». В іншій частині залишити оскаржуване рішення – без змін. 
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року змінити в мотивувальній частині, з урахуванням висновків Шостого апеляційного адміністративного суду.
В іншій частині ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2022 року.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан