ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" листопада 2022 р.           Справа№ 925/1573/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Коробенка Г.П. 
          Агрикової  О.В. 
 
 при секретарі Вага В.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Синєгуба Р.П. за ордером;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи 1: не з`явився;
від третьої особи 2: не з`явився;
від третьої особи 3: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.04.2021 (повний текст складено 13.04.2021)
у справі №925/1573/20 (суддя Чевгуз О.В.)
за позовом Дочірнього підприємства "Агрофірма "Байс-Агро" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Посівна Компанія"
до Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1) ОСОБА_2 
2) ОСОБА_3 
3) ОСОБА_1 
про визнання права власності на майно,

УСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року Дочірнє підприємство "Агрофірма "Байс-Агро" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Посівна Компанія" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом до Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області (далі - відповідач) та, з врахуванням заяви про виправлення арифметичної помилки,  просило суд визнати за позивачем право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 7124355300:03:001:2845 площею 2,0 га, 7124355300:03:001:2846 площею 2,0 га, 7124355300:03:001:2847 площею 2,0 га, 7124355300:03:001:2848 площею 0,6272 га та 7124355300:03:001:2849 площею 0,213 га.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є правонаступником КСП "Бабанка", якому належала на праві колективної власності земельна ділянка з кадастровим номером 7124355300:03:001:2844 площею 6,8402 га, яка не була розпайована і яку позивач обробляв, однак вказану земельну ділянку було розділено на п`ять спірних земельних ділянок і 09.10.2020 відповідачем було прийняте рішення №58-15/VII, яким надано дозвіл не розробку відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність щодо трьох земельних ділянок, чим порушується право власності позивача.  
Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що ним було прийняте рішення від 24.12.2019 №52-16/VII щодо інвентаризації земельних ділянок колективної власності, однак станом на час прийняття вказаного рішення будь-яких правовстановлюючих документів щодо права власності на зазначені земельні ділянки у позивача не було. 
В процесі розгляду справи були залучені треті особи,  які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яким, як учасникам АТО, були виділені земельні ділянки з кадастровими номерами 7124355300:03:001:2847, 7124355300:03:001:2846, 7124355300:03:001:2845.
Треті особи, заперечуючи проти позову, посилались на те, що існує чинне рішення Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області №52-16/VII від 24.12.2019 про вилучення та передачу спірної земельної ділянки до земель комунальної власності, також вважали, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки вони є фізичними особами і не являються суб`єктами господарювання.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано за позивачем право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 7124355300:03:001:2845 площею 2,0 га, 7124355300:03:001:2846 площею 2,0 га, 7124355300:03:001:2847 площею 2,0 га, 7124355300:03:001:2848 площею 0,6272 га.
У решті позовних вимог (щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7124355300:03:001:2849 площею 0,213 га) в позові відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та  ухвалити нове, яким у задоволенні вимог відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права, зокрема: не зобов`язано позивача надіслати позовну заяву третім особам, передчасно закрито підготовче провадження і проігноровано неповну сплату позивачем судового збору; крім того, судом неповно з`ясовані обставини справи, оскільки позивачем не доведено, що предметом поділу була саме земельна ділянка з кадастровим номером 7124355300:03:001:2844 площею 6,8402 га; спірні земельні ділянки зареєстровані відповідачем як землі комунальної власності і третім особам надано дозвіл на розробку проекту відведення для ведення особистого селянського господарства у власність; позивачем невірно вибрано спосіб захисту, оскільки не можливе визнання права приватної власності відносно земельної ділянки комунальної власності. 
Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2022, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді  Козир Т.П., суддів Агрикової О.В., Коробенка Г.П.
Сторони і треті особи були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання в порядку, визначеному статтями 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду на офіційні електронні адреси. 
Представники відповідача і третіх осіб у судове засідання не з`явились.
Ураховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення учасникам справи ухвал з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, з огляду на обізнаність сторін про розгляд справи, також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, і участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності зазначених представників.
Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, просив залишити оскаржуване рішення без змін. 
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 05 лютого 1997 року Колективне сільськогосподарське підприємство "Бабанка" отримало державний Акт на право колективної власності на землю серії ЧР 15-45, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №46, згідно якого вказаному підприємству передано у колективну власність 3139,5гектарів землі в межах згідно з планом.
29 березня 2000 року на загальних зборах членів КСП "Бабанка"  було прийнято рішення, яке відображене в протоколі №2 про реорганізацію КСП "Бабанка" шляхом злиття балансів станом 01.04.2000 з ДП Агрофірма "Байс-Агро".
28 квітня 2000 були зареєстровані відповідні зміни за №25/3 до Статуту Дочірнього підприємства Агрофірми "Байс-Агро" Комерційно-виробничої фірми "Байс", статтю 1 якого доповнено пунктом 1.4: ДП Агрофірма "Байс-Агро" виступає правонаступником КСП "Бабанка" смт. Бабанка та КСПП "Світанок" с. Гродзево. 
17 грудня 2015 року на Загальних зборах учасників було прийнято рішення про зміну найменування ДП Агрофірма "Байс-Агро" - у результаті перейменування підприємство отримало назву Дочірнє підприємство "Агрофірма "Байс-Агро" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Посівна Компанія" код ЄДРПОУ 30334495 та стало правонаступником всіх прав КПС "Бабанка".
У Державному Акті на право колективної власності на землю серії ЧР 15-45 відображено план зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність і позивач вказує, що одній із земельних ділянок, переданих згідно вказаного Акту, був присвоєний кадастровий номер 7124355300:03:001:2844 площею 6,8402 га і позивач займався її обробітком.
19 листопада 2019 року Бабанська селищна рада Уманського району Черкаської області прийняла рішення №49-10/VII, яким виділила ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (кожному окремо) земельні ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з земель резервного фонду Бабанської селищної ради. 
24 грудня 2019 року Бабанська селищна рада Уманського району Черкаської області прийняла рішення №52-16/VII, яким  надала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки колективної власності, сіножаті, орієнтовною площею 6,9 га.
18 березня 2020 року Бабанська селищна рада Уманського району Черкаської області прийняла рішення №54-15/VII, яким надала дозвіл на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки комунальної форми власності (кадастровий номер 7124355300:03:001:2844) площею 6,8402 га, яка належить Бабанській селищній раді та розташована за межами смт. Бабанка на п`ять земельних ділянок. 
Згідно з інформацією, викладеною в листі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.32-6409/2-20, земельну ділянку з кадастровим номером 7124355300:03:001:2844 площею 6,8402 га розпайовано не було, однак було розділено на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:  7124355300:03:001:2845 площею 2,0 га, 7124355300:03:001:2846 площею 2,0 га,7124355300:03:001:2847 площею 2,0 га,  7124355300:03:001:2848 площею 0,6272 га.
09 жовтня 2020 року Бабанська селищна рада Уманського району Черкаської області прийняла рішення № 58-15/VІІ "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність", яким ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером 7124355300:03:001:2847, ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером 7124355300:03:001:2846, ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 2,0 га 7124355300:03:001:2845.
17 грудня 2020 Бабанська селищна рада Уманського району Черкаської області прийняла рішення №3-13/VІІІ, яким затвердила проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки та передала йому у власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (кадастровий номер 7124355300:03:001:2847).
17 грудня 2020 Бабанська селищна рада Уманського району Черкаської області прийняла рішення №3-12/VІІІ, яким затвердила проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки та передала йому у власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (кадастровий номер 7124355300:03:001:2846).
17 грудня 2020 Бабанська селищна рада Уманського району Черкаської області прийняла рішення №3-13/VІІІ, яким затвердила проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки та передала йому у власність земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (кадастровий номер 7124355300:03:001:2845).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що належна позивачу земельна ділянка з кадастровим номером 7124355300:03:001:2844 площею 6,8402 га була розподілена на чотири на земельні ділянки, з кадастровими номерами: 7124355300:03:001:2845 площею 2,0 га, 7124355300:03:001:2846 площею 2,0 га, 7124355300:03:001:2847 площею 2,0 га, 7124355300:03:001:2848 площею 0,6272 га, і право позивача на вказані ділянки не визнається відповідачем, тому порушене право позивача підлягає захисту. Відхиляючи заяву третіх осіб про закриття провадження у справі, суд послався на те, що виходячи із суб`єктного складу сторін (юридичні особи) спір підлягає розгляду саме господарським судом. 
Однак, Північний апеляційний господарський суд, за наслідком розгляду даного спору, прийшов до висновку, що оскаржуване рішення першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав. 
Частиною 2 статті 278 ГПК України визначено, що порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Статтею 124 Конституції України унормовано, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За змістом ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Згідно з ст.ст. 5, 7, 8 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
При цьому визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Таку правову позицію наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №920/40/19.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів   у   справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто, сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. 
Так, відповідно до пункту 6 частини 1  цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.
Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність   у   законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність   у   законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Зазначений правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі   № 904/1083/18.
Отже, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на землю, реєстрації або обліку прав на землю, яка (права на яку) є предметом спору, сторонами яких є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, розглядаються в порядку господарського судочинства, а інші - за правилами цивільного судочинства.
Водночас за змістом частини 1 статті 19 Цивільного-процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацію громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та із цивільним оборотом земельних ділянок, ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.
Отже, загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи, що виникають із земельних правовідносин, за винятком тих, розгляд яких визначено в порядку іншого судочинства.
Спір у цій справі виник внаслідок невизнання відповідачем, на думку позивача, його права власності на земельні ділянки, які сформовані шляхом поділу переданої у колективну власність правопопереднику позивача земельної ділянки з кадастровим номером 7124355300:03:001:2844 площею 6,8402 га.  
У той же час, матеріалами справи підтверджується, що Бабанська селищна рада Уманського району Черкаської області прийняла вказану ділянку до комунальної власності, поділила її і в подальшому три ділянки по 2,0 га кожна вирішила передати у власність  громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.
Спір у цій справі стосується захисту цивільного права, є приватноправовим і за суб`єктним складом має розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення пов`язано із реалізацією прав фізичних осіб, яким передано у власність земельні ділянки, які позивач вважає частинами свої земельної ділянки. 
Отже, спір та оскаржене судове рішення прямо впливає на права та обов`язки третіх осіб, як учасників спірних цивільних правовідносин, яким передано земельні ділянки у власність.
Однак, особи яким відповідач передав у власність спірні земельні ділянки, є фізичними особами і не мають статусу підприємців, чого сторони не заперечують. Саме із цих підстав спір у цій справі не належить до юрисдикції господарських судів відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України та має бути розглянутий за правилами цивільного судочинства.
Подібна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №920/40/19, від 04.02.2020 у справі №910/7781/19 та у постановах Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №922/1002/19, від 14.01.2020 у справі №922/808/19, від 14.01.2020 у справі №922/810/19, від 23.01.2020 у справі №922/811/19 від 17.02.2021 у справі №902/416/20.
При цьому, у вищевказаних справах №922/1002/19, №922/808/19, №922/810/19, №922/811/19, №902/416/20  Верховний Суд, встановивши, що одним із співвідповідачів має бути фізична особа, яка не має статусу підприємця,  прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6  ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, зважаючи на характер правовідносин у цій справі та суб`єктний склад, та враховуючи висновки Верховного Суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що даний спір підлягає вирішенню не в порядку господарського судочинства, а у порядку цивільного судочинства.
За змістом пункту 1 частини першої статті 175 і пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Згідно з частиною 1  статті 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.
Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що провадження у  справі підлягає закриттю, тому апеляційна скарга задовольняється частково.
У порядку ч. 2 ст. 231 ГПК України слід роз`яснити позивачу про можливість пред`явлення ним позову до суду загальної юрисдикції - Уманського міськрайонного суду Черкаської області (за  місцезнаходженням земельних ділянок).
Позивач також має право протягом десяти днів з дня отримання ним даної  постанови звернутися до Північного апеляційного господарського суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Щодо понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору, то відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  частково. 
2. Скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 05  квітня 2021 року.
3. Закрити провадження у справі.
4. Справу повернути до Господарського суду Черкаської області.
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 16.11.2022.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                Г.П. Коробенко

                                                                                О.В. Агрикова