УХВАЛА

01 листопада 2022 року 
м. Київ

справа № 380/12275/21
адміністративне провадження № К/990/27766/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року у справі №380/12275/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в:  
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:
- визнати противоправними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо накладення на позивача дисциплінарних стягнень у вигляді «догана»;
- визнати противоправними та скасувати накази начальника Львівського прикордонного загону від 19 квітня 2021 року №136-к «Про результати оперативно-службової діяльності прикордонного загону в період з 13 по 19 квітня 2021 року» та від 04 червня 2021 року №188-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо накладення на позивача дисциплінарних стягнень у вигляді «догана»; визнати незаконним та скасувати наказ начальника 7 прикордонного загону №178-ос від 04 червня 2021 року, яким позивача звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) пункту 2 частини п`ятої статі 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;
- визнати незаконними та скасувати наказ начальника 7 прикордонного загону від 18 червня 2021 року №195-ос «По особовому складу», яким позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення та направлено позивача для зарахування на військовий облік;
- зобов`язати відповідача поновити позивача на військовій службі та на займаній до звільнення посаді з 18 червня 2021 року та виплатити позивачу середньомісячне грошове забезпечення (зарплату) за час вимушеного прогулу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 січня 2022 року у справі №380/12275/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника 7 прикордонного загону від 04 червня 2021 року №178-ос «Про особовий склад», яким позивача звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) пункту 2 частини п`ятої статі 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Визнано протиправним та скасовано наказ начальника 7 прикордонного загону від 18 червня 2021 року №195-ос «По особовому складу», яким позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення та направлено позивача для зарахування на військовий облік. Поновлено ОСОБА_1 на посаді техніка-водія пункту технічного обслуговування та ремонту об`єднаної ремонтно-технічної майстерної відділення технічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) з 19 червня 2021 року. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19 червня 2021 року по 06 вересня 2022 року в розмірі 170 752 (сто сімдесят тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривні 62 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду апеляційної інстанції, військова частина НОМЕР_1 звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надіславши її 06 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.
Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України й покликається на те, що суд апеляційної інстанції не урахував правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2022 року у справі №813/984/17.
Верховний Суд зазначає, що відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.
Проаналізувавши доводи заявника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки скаржник лише зазначив про постанову Верховного Суду, проте чітко не указав норми щодо яких Судом висловлено відповідний висновок та не конкретизував в чому саме полягає неправильне застосування судом попередньої інстанції цієї норми, та не обґрунтував подібність правовідносин у цій справі та у вказаній скаржником справі.
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовим рішенням суду апеляційної інстанції, переоцінки встановлених судом обставин та досліджених ним доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
у х в а л и в:
Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року у справі №380/12275/21 повернути скаржнику.
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	О.А. Губська