ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 380/17421/21 пров. № А/857/10995/22	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Довгої О.І., Глушко І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Кедик М.В., повне судове рішення складено 22.06.2022) у справі за позовом фізичної особи-підприємця   ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування  попередження та припису,-
                                                       ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправним та скасування прийнятого Головним управлінням Держпраці у Львівській області попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН, визнання протиправним та скасування прийнятий Головним управлінням Держпраці у Львівській області припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що Головне управління Держпраці у Львівській області на підставі акта інспекційного відвідування № ЛВ12063/1451/АВ, складеного 14.09.2021 за результатами проведеного позапланового державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці, прийняло наступні рішення: 1) попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН від 14.09.2021; 2) припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЛВ12063/1451/АВ/П від 14.09.2021. Позивач не погоджується з прийнятими відповідачем попередженням та приписом, уважає їх незаконними та такими, що їх належить скасувати.  Вказує, що орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). Чинне законодавство наділяє Держпрацю України та її територіальні органи правом здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю лише фізичними особами-підприємцями, що використовують найману працю. Позивач у своїй діяльності не використовує найману працю, відповідно, на його думку, відповідач не є органом, уповноваженим законом, на проведення у нього заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю. Просив позов задоволити.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано прийняте Головним управлінням Держпраці у Львівській області попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю  від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН. Визнано протиправним та скасовано прийнятий Головним управлінням Держпраці у Львівській області припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П.
Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Держпраці у Львівській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 18.04.2018 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Основний вид економічної діяльності: 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах.
Згідно Доповідної записки від 06.09.2021 № 5868/1 заступника начальника управління – начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н. Щерби висловлено пропозицію провести захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 в частині виявлення неоформлених трудових відносин. Проведення інспекційного відвідування доручено в період з 06.09.2021 по 17.09.2021 інспекторам праці, перелік яких наведений у Доповідній записці.
На підставі вказаної  Доповідної записки 06.09.2021 № 5868/1 Головним управлінням Держпраці у Львівській області 06.09.2021 винесено наказ № 1308-П “Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 ”, яким наказано провести позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 . Позаплановий захід державного контролю провести з 06 вересня по 17 вересня 2021 року.
06.09.2021  Головним управлінням Держпраці у Львівській області на підставі наказу від 06.09.2021 № 1308-П відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823 видано направлення № 1301 для проведення позапланового заходу здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 . Строк здійснення заходу: з 06 вересня по 17 вересня 2021 року. 
З 13 год. 10 хв. 06.09.2021 по 08 год. 40 хв. 14.09.2021  посадовими особами Головного управлінням Держпраці у Львівській області на підставі наказу від 06.09.2021 № 1308-П та направлення від 06.09.2021 № 1301 проведено позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_1  в частині виявлення неоформлених трудових відносин.
За результатами проведеного позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування складено акт від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ.
Зазначеним актом встановлено порушення позивачем частини 1 статті 21, частини 4 статті 24 КЗпП України та абзацу 1 Постанови № 413, що полягає у фактичному допуску до роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
На підставі акта інспекційного відвідування від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ Головним управлінням Держпраці у Львівській області винесено:
- припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути порушення вимог частини 1 статті 21, частини 4 статті 24 КЗпП України, Постанови № 413, що полягає у фактичному допуску до роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.  
- попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН, яким повідомлено ФОП ОСОБА_1 про відповідальність за порушення законодавства про працю, виявлені в процесі інспекційного відвідування.
Частиною 1 статті 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі – Положення № 96).
Згідно із пунктом 1 Положення № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Підпунктами 6, 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, у тому числі, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що Управління Держпраці наділено контролюючими функціями  за дотриманням роботодавцями законодавства про працю.
Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до частини четвертою статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України встановлено відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків – у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення. До юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 від “Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту” (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:
засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг;
на паперових носіях разом з копією в електронній формі;
на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.
Оцінюючи викладені позивачем у позовній заяві аргументи щодо порушення відповідачем процедури проведення заходу державного контролю, а також відсутності у позивача порушень законодавства про працю, описаних в акті інспекційного відвідування, суд зазначає таке.
Верховний Суд у постанові від 19.08.2018 у справі № 804/2956/17 дійшов висновку, що, даючи оцінку рішенню посадової особи територіального органу Держпраці за наслідками перевірки, окрім правомірності, власне вимог цього рішення (з огляду на правовий статус Держпраці та її територіальних органів), важливим є з`ясувати, серед іншого, дотримання процедури проведення цієї позапланової перевірки. У такому контексті слід зважити на те, на якій підставі призначено цю перевірку, що було предметом перевірки, чи оформлено відповідні документи на проведення позапланової перевірки, чи ознайомлений суб`єкт господарювання про проведення позапланової перевірки з її предметом. Тобто, з`ясування дотримання процедури проведення перевірки (інспекційного відвідування) є важливим питанням в аналогічних спорах та передує вирішенню спору по суті встановлених органом Держпраці правопорушень.
Аналогічна правова відображена Верховним Судом у постановах від 07.06.2021 у справі № 520/1814/19, від 04.08.2021 року у справі № 814/409/18 та від 08.12.2021 у справі № 460/718/19.
Щодо доводів позивача про те, що у своїй підприємницькій діяльності він не використовує найману працю, а тому відповідач не є органом, уповноваженим законом, на проведення у нього заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю суд зазначає таке.  
Частиною 1 статті 259 КЗпП України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зокрема, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю.
Водночас чинне законодавство України надає право фізичній особі-підприємцю здійснювати підприємницьку діяльність як з використанням так і без використання найманої праці.
У Доповідній записці від 06.09.2021 № 5868/1 заступника начальника управління – начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н. Щерби, яка є підставою для видання наказу від 06.09.2021 № 1308-П про проведення позапланового заходу державного контролю позивача, зазначено про залучення ФОП ОСОБА_1 працівників до роботи.
Головне управління Держпраці у Львівській області як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю в силу вимог частини першої статті 259 КЗпП України є органом, уповноваженим законом, на проведення у позивача заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю.
Вже у процесі проведення заходу державного контролю може виявитися, що фізична особа-підприємець не використовує найману працю, однак до початку проведення такого заходу контролю іншого механізму спростування відомостей про використання/невикористання суб`єктом господарювання найманої праці чинним законодавством не передбачено. 
Спеціальним законом, який відповідно до частини 5 статті 2 Закону № 877 повинен враховуватися органами Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення є Кодекс законів про працю України, зокрема, Глава XVIII “Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю”.
На виконання частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України Кабінет Міністрів України затвердив Порядок № 823, який, згідно з його пунктом 1 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування)
Підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 823 врегульовано, що підставою для здійснення інспекційних відвідувань є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Заступник начальника управління – начальник відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н. Щерба 06.09.2021 скерувала на ім`я начальника Головного управління Держпраці у Львівській області О. Вільхової Доповідну записку № 5868/1 з пропозицією провести захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 в частині виявлення неоформлених трудових відносин відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823.
На підставі вказаної Доповідної записки Головним управлінням Держпраці у Львівській області 06.09.2021 винесено наказ № 1308-П “Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 ”.
Згідно Доповідної записки від 06.09.2021 № 5868/1 “Інспекторами праці ГУ Держпраці у Львівській області проводиться захід державного контролю за додержанням законодавства про працю відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 6 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” у приватному підприємстві “Мережа-Сервіс-Львів” (мережа магазинів “Близенько”). У ході даного заходу за адресою: АДРЕСА_1 , у магазині “Близенько” встановлено, що діяльність за вказаною адресою також здійснює ФОП ОСОБА_1 , який залучає до роботи працівників без оформлення трудових відносин. За даними ПФУ у ФОП ОСОБА_1  відсутні застраховані особи, що зумовлює необхідність проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 з питань виявлення неоформлених трудових відносин”. 
З урахуванням положень підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823 та наданої відповідачу інформації від заступника начальника управління – начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н. Щерби, викладеній у Доповідній записці від 06.09.2021 № 5868/1, у Головного управління Держпраці у Львівській області були підстави для проведення позапланового заходу державного контролю у позивача.
Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 21.02 2022 у справі № 420/401/20.
Згідно частини 11 статті 4 Закону № 877 плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи-підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.
Така імперативна вимога Закону № 877 покликана забезпечити реалізацію наданих суб`єкту господарювання, щодо якого проводиться захід державного контролю, прав, визначених Законом № 877 та Порядком № 823, зокрема (але не виключно): бути поінформованим про свої права та обов`язки; вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства; у визначених законом випадках не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю); бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), залучати під час здійснення таких заходів третіх осіб; одержувати та ознайомлюватися з актами державного нагляду (контролю); надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта тощо. 
Відповідно до частини 3 статті 6 Закону № 877 суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
В акті інспекційного відвідування не зафіксовано присутність позивача чи його уповноваженої особи при проведенні заходу державного контролю та складанні акта, а також вручення направлення на проведення заходу державного контролю, і відповідач не надав доказів протилежного.
Згідно частини 8 статті 4 Закону № 877 органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.
У матеріалах справи наявна фіксація проведення інспекційного відвідування засобами відеотехніки, яка не підтверджує обставин проведення такого у позивача чи його уповноважених осіб. При цьому, в опитаних на записі осіб не з`ясовувалось чи вони є уповноваженими посадовими особами позивача; не пред`являлись посвідчення;  не надавалась копія відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та не вносився запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування, не з`ясовувалась його наявність.
Інших доказів, які б вказували на обізнаність, повідомлення позивача чи його уповноважених посадових осіб про проведення інспекційного відвідування та як наслідок забезпечення його прав під час такого в матеріалах справи немає. 
Проведення посадовими особами відповідача позапланового заходу державного контролю за відсутності позивача чи його уповноваженої особи перешкодило позивачу реалізувати свої права, визначені Законом № 877 та Порядком № 823, вказує про порушення порядку проведення інспекційного відвідування, і є самостійною підставою для скасування рішень суб`єкта владних повноважень, прийнятих на його основі.
Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 813/2549/18.
Відтак, посилання позивача на проведення відповідачем позапланового заходу державного контролю за його відсутності чи відсутності його уповноваженої особи суд, вважає обґрунтованими.
Згідно пункту 16 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Акт інспекційного відвідування № ЛВ12063/1451/АВ, попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЛВ12063/1451/АВ/П/ПН та припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЛВ12063/1451/АВ/П датовані 14.09.2021, тобто складені (винесені) в один день.
Акт інспекційного відвідування від 14.09.2021 № ЛВ12063/1451/АВ не підписаний позивачем чи його уповноваженою особою, а в самому акті наявна відмітка про те, що у зв`язку з неможливістю особистого вручення два примірники акта скеровано поштою (номер поштового відправлення 7900827136774).
Абзацами 11, 12 частини 6 статті 7 Закону № 877 визначено, що якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). 

Згідно статті 10 Закону № 877 та пункту 13 Порядку № 823 під час проведення заходу державного контролю суб`єкт господарювання має право надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.

Варто зауважити, що критерій урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. 

Право бути вислуханим має бути забезпечене, насамперед, у справах, де передбачається прийняття “несприятливих” адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи. Головне управління Держпраці у відповідній області як будь-який інший орган державної влади повинно застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо у тому разі, коли воно матиме несприятливі наслідки для особи.

Як вже встановив суд першої інстанції, відповідач провів захід державного контролю без обов`язкової в силу вимог закону присутності позивача (уповноваженої особи), чим фактично позбавив його права на надання в письмовій формі своїх пояснень, зауважень або заперечень до акта. 

Згідно з п. 14 Порядку № 823, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Строк здійснення заходу згідно з наказом та направленням встановлений з 06 вересня по 17 вересня 2021 року.

У законодавстві існує лише заборона щодо проведення контрольного заходу поза межами десяти днів, та відсутні повноваження на зменшення строку проведення такого заходу. За інших обставин, проведення перевірки в менші строки ніж це передбачено у розпорядчому документі не може вказувати на порушення норм чинного законодавства.

Однак, за умови проведення перевірки неякісно, тобто незабезпечення права особи на участь у її проведенні та відсутності доказів у підтвердження вжиття заходів для її повідомлення, вказує на порушення суб`єктом владних повноважень таких критеріїв як добросовісності та своєчасності.  

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час проведення інспекційного відвідування було порушено такі критерії правомірності дій як вчинення їх у спосіб визначений Порядком № 823, добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно – протягом розумного строку.

Такі порушення як необізнаність позивача про проведення перевірки, незабезпечення їй права на участь у прийнятті рішення, проведення інспекційного відвідування не у спосіб визначений чинним законодавством, у своїй сукупності є самостійними підставами для визнання спірних рішень протиправними.

Суб`єктом владних повноважень під час судового розгляду не доказано наявність в діях позивача порушення,  яке полягало у фактичному допуску позивачем до роботи осіб, без укладення трудового договору, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнобов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постанові від 13.04.2021 у справі № 826/16334/18 зазначав, що рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі висновків документів, які є недопустимими доказами, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

За таких обставин, апеляційний суд переконаний, що результати заходу державного контролю, отримані внаслідок неправомірних дій органу, який його проводив, не можуть бути підставою для застосування до позивача будь-яких заходів примусового характеру. Тому, оскільки оскаржені попередження та припис винесені за результатами заходу державного контролю, незаконність якого встановлена судом, то ці попередження та припис не можуть бути визнані правомірними та такими, що прийняті на підставі, у межах та у спосіб, встановлений законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-

                                                  ПОСТАНОВИЛА:                    

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 року у справі №380/17421/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. В. Глушко