Справа № 444/1510/22                                Головуючий у 1 інстанції: Олещук М.М. 
Провадження № 33/811/1259/22                        Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,

з участю захисника – адвоката Козакевича Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07 липня 2022 року о 23 год. 00 хв. в с. Малі Підліски на вул. Незалежності, 1А Львівської області, керував автомобілем марки "BАЗ 21101", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку відмовився. Таким чином ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На постанову судді Лень В.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: працівники поліції не зазначили жодної законної підстави зупинки його автомобіля; з наданих відеозаписів не вбачається наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння (порушення мови, виражене тремтіння пальців рук); працівниками поліції не було дотримано процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння: не запропоновано пройти огляд спочатку на місці зупинки т/з, а лише після цього у медичному закладі; у матеріалах справи відсутній акт огляду, який заповнював інший член екіпажу, що зафіксовано на відеозаписі; у матеріалах справи відсутнє направлення для проходження огляду у медичному закладі; у протоколі неправильно зазначено час керування ним автомобілем, а саме 23:00 год; йому не було чітко роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду; свідки не писали пояснень особисто, що зумовило невідповідність реальним обставинам та подіям, при цьому пояснення у них відбирали інші поліцейські, а не ті, що складали протокол про адміністративне правопорушення; під час складання протоколу щодо нього свідки не були присутні, проте в протоколі наявні їх підписи; у протоколі відсутні відомості про технічний засіб, яким зафіксована подія; у матеріалах справи відсутні докази того, що його було відсторонено від керування транспортними засобами, як цього вимагає закон.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника Козакевича Р.В., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 07.07.2022 серії ААБ №273119. У протоколі, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 від пояснень та від підпису відмовився (а.с. 1);
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 07.07.2022, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с. 4,5);
відеозаписом події від 07.07.2022 (а.с. 2);
рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП Орищиним Р., відповідно до якого 07.07.2022 приблизно о 23.00 год. було зупинено автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 для перевірки документів у зв`язку із воєнним станом та ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». У ході спілкування з водієм – ОСОБА_1 , в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. У подальшому водій ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків (а.с. 6). 
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Всупереч твердженням апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.
Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З протоколу серії ААБ №273119 від 07 липня 2022 року вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що працівник поліції вправі самостійно на власний розсуд вирішувати про наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу та приймати рішення щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.
Наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер патрульних підтверджується, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився. При цьому поліцейський повідомив ОСОБА_4 про те, що у разі його відмови щодо нього також буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що спростовує покликання апелянта на те, що його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зумовлена в тому числі і тим, що йому не було чітко роз`яснено про наслідки відмови від проходження огляду.
Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що свідки не писали пояснення особисто, та не були присутні при складанні поліцейським протоколу, що суперечить процедурі оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає підставою для зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, окрім залучення свідків, працівниками поліції також застосовувались технічні засоби відеозапису під час відмови ОСОБА_1 від огляду, інформація якого на цифровому носії (СD диску) долучена до матеріалів справи. При цьому апеляційний суд не виявив жодних розбіжностей між письмовими поясненнямисвідків та відеозаписом події щодо факту відмови ОСОБА_1 від прохолодження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.
Апеляційний суд також відкидає твердження апелянта про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про технічний засіб, яким зафіксовано місце події, оскільки ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що у графі «до протоколу додаються» протоколу адміністративне правопорушення серії ААБ № 273119 щодо ОСОБА_1 зазначено, серед іншого, «нагрудна камера 471318/471896».
Перевіряючи доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо неправомірності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними з огляду на таке.
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє на сьогодні.
У зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану тимчасово обмежуються конституційні права і свободи людини та громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також впроваджуються тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб.
За змістом ст. 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» (далі Постанова КМУ) патрулям на території, де встановлено особливий режим, в установленому законодавством порядку надано право перевіряти в осіб документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти до органів або підрозділів Національної поліції для встановлення особи; у разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які перевозяться зазначеними особами.
Приписами ст. 20 вищевказаної Постанови передбачено, що заходи з контролю в`їзду/виїзду включають на блокпостах перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.
Блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Також, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з рапорта інспектора поліції Орищина Р., транспортний засіб ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_2 було зупинено 07.07.2022 на блокпосту № 6 а/д М-06 Київ-Чоп 528 км, який знаходиться в населеному пункті Малі Підліски.
Враховуючи наведене, апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність дій працівників поліції що зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .
Твердження ОСОБА_1 про те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом після складання протоколу, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд оцінює критично, адже вказаний факт жодним чином не впливає на обсяг вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Покликання апелянта в підтвердження своїх доводів на відсутність акту огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначені документи не складалися в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах