ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

16 листопада 2022 року 	м.Суми	

Справа №575/76/22 
Номер провадження 22-ц/816/965/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Ткачук С. С. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
сторони:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Кириківська селищна рада Охтирського району Сумської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 20 липня 2022 року в складі судді В`юник Н.Г., ухваленого в смт Велика Писарівка, повний текст якого складено 20 липня 2022 року, -

                                                                 в с т а н о в и в :

31 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що заявниця є двоюрідною внучкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рябина Великописарівського району Сумської області, ОСОБА_2 . Вимоги заяви мотивовані тим, що після смерті двоюрідної бабусі відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,75 га умовних кадастрових гектарів, право на яку посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0115417, який видано 24 лютого 1997 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай), що видавалися Великописарівською районною державною адміністрацією. ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_3 , який є рідним дідом заявниці, але підтвердити родинні відносини документами не можливо через відсутність в архіві даних про народження ОСОБА_2 за 1911 рік та ОСОБА_3 за 1902 рік. Вважає, що встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки, а тому просить вимоги заяви задовольнити.
Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 20 липня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд встановив, що заявниця є двоюрідною онукою померлої ОСОБА_2 по батьківській лінії, проте відмовив у задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин оскільки заявниця не є спадкоємицею за законом згідно ЦК УРСР 1963 року, не довела непрацездатність та перебування на утриманні померлої. Водночас, заявниця не просила суд встановлювати факт перебування на утриманні у померлої та не просила встановлювати факт прийняття спадщини.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Сторони належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явилися, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без сторін, оскільки явка до апеляційного суду не є обов`язковою, позиція сторін є чіткою і зрозумілою.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Рябина Великописарівського району Сумської області (а.с. 7).
Дошлюбне прізвище ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (а.с. 8).
Батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 8).
Батьками ОСОБА_6 були ОСОБА_8 (по батькові нерозбірливо) та ОСОБА_9 (по батькові не розбірливо) (а.с. 9).
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).
У метричних книгах Миколаївської церкви с. Нова Рябина та Троїцької церкви с. Стара Рябина Богодухівського повіту Харківської губернії за 1902 рік відомості про народження ОСОБА_3 відсутні (а.с. 11).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Рябина Великописарівського району Сумської області (а.с. 12).
У метричних книгах Миколаївської церкви с. Нова Рябина та Троїцької церкви с. Стара Рябина Богодухівського повіту Харківської губернії за 1911 рік відомості про народження ОСОБА_2 відсутні (а.с. 13).
Згідно з довідкою Кириківської селищної ради від 19 січня 2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була постійною мешканкою АДРЕСА_1 та проживала одна (а.с. 14).
Оголошенням в газеті «Ворскла» від 21 жовтня 2015 року повідомлено, що сертифікат на земельну частку (пай) СМ № 115417 на ім`я ОСОБА_2 вважається недійсним (а.с. 15).
Свідок ОСОБА_10 суду першої інстанції пояснила, що вона проживає в с. Рябина Охтирського району Сумської області і добре знала ОСОБА_2 , яка була бабусею ОСОБА_1 та проживала одна.
Свідок ОСОБА_11 суду першої інстанції пояснила, що померлу ОСОБА_2 знала по роботі у соціальній службі, вона проживала одна та була родичкою ОСОБА_1 .
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тому застосуванню підлягає Цивільний кодекс УРСР 1963 року, відповідно до норм якого заявниця, яка є двоюрідною онукою померлої ОСОБА_2 по батьківській лінії, ні до першої, ні до другої черг спадкоємців за законом не відноситься, не має права на обов`язкову частку у спадщині. Крім того, місцевий суд виходив з того, що відсутні докази непрацездатності заявниці та перебування на утриманні у померлої ОСОБА_2 , а тому заявниця не є спадкоємицею за законом, не має права на спадкування і не могла прийняти спадщину шляхом управління та володіння спадковим майном. Також суд спростував доводи заявниці про застосування положень діючого ЦК України та віднесення її до п`ятої черги спадкоємців за законом відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень. Суд при цьому зазначив, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася в день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому зазначений п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не підлягає застосуванню. Відтак, суд вважав, що встановлення родинних відносин заявниці і ОСОБА_2 у даній справі не породжує юридичних наслідків, тобто підстав для задоволення заяви немає.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком з наступних підстав.
Як правильно встановлено судом першої інстанції заявниця ОСОБА_1 є двоюрідною онукою померлої у 1997 році спадкодавиці ОСОБА_12 . Заявниця не входить до кола спадкоємців за законом, визначених діючим на час відкриття спадщини ЦК УРСР 1963 року, а відтак і прийняти спадщину фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном не могла, оскільки цим правом наділені лише спадкоємці.
Зазначені висновки суду ґрунтуються на нормах закону.
Так, згідно зі ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до п. 1 зазначеної постанови від 30 травня 2008 року № 7 спадкові правовідносини регулюються ЦК України після 1 січня 2004 року. Якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки спадкодавиця ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 тому застосуванню підлягає ЦК УРСР 1963 року.
Згідно зі ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).
Крім того, ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом віднесено непрацездатних осіб, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.
Стаття 535 ЦК УРСР 1963 року передбачала право на обов`язкову частку у спадщині неповнолітніх або непрацездатних дітей спадкодавця (в тому числі усиновлених), а також непрацездатної дружини, батьків (усиновителів) і утриманців померлого, які успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом.
Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Таким чином, ОСОБА_1 , яка є двоюрідною онукою померлої ОСОБА_2 по батьківській лінії, ні до першої, ні до другої черг спадкоємців за законом не відноситься, не має права на обов`язкову частку. Доказів непрацездатності заявниці та перебування її на утриманні спадкодавиці матеріали справи також не містять, тобто вона не є спадкоємицею за законом і не має права на спадкування, як і не могла прийняти спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.
Погоджується колегія суддів також і зі спростованими місцевим судом доводами заявниці щодо того, що спірні правовідносини мають регулюватися положеннями діючого ЦК України 2003 року, зокрема що ОСОБА_1 є спадкоємицею п`ятої черги за законом, я к це передбачено п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Отже, дійсно, встановлення родинних відносин у даній справі не призведе до породження юридичних наслідків, тобто заявниця не успадкує земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2 .
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Ухвалюючи рішення у даній справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.
Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

                                                             п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 20 липня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   С. С. Ткачук