ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/1366/22
Провадження № 22-ц/4820/1512/22

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 
секретар судового засідання Цугель А. О., 
з участю представника відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року (суддя Продан Б. Г., повне судове рішення складено 12 липня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» про визнання боргу безпідставним та зобов`язання списати заборгованість. 

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
У січні 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що відповідно до укладеного з відповідачем договору вона є споживачем послуг з постачання холодної води і водовідведення по  АДРЕСА_1 . У будинку лічильник обліку холодної води встановлений лише 16.08.2021. До цього часу на сім`ю з двох осіб надані послуги оплачувала за нормами споживання. Проте підприємство безпідставно донарахувало за послуги з постачання холодної води 4791,38 грн і водовідведення - 4472,49 грн на підставі показань вузла комерційного обліку згідно з пунктом 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З таким нарахуванням не погоджується, оскільки належний їй будинок є приватним, а не частиною будівлі. Обсяг спожитих послуг не повинен визначатися за показаннями вузла комерційного обліку води на масив. 
       Тому позивачка просила визнати безпідставним донарахування боргу за послуги з постачання холодної води у сумі 4791,39 грн і водовідведення у сумі 4472,49 грн та зобов`язати МКП «Хмельницькводоканал» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 зазначену заборгованість. 
       Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року позов задоволено. Визнано борг за послуги з водопостачання у сумі 4791,39 грн та водовідведення у сумі 4472,49 грн по АДРЕСА_1 , що нарахований ОСОБА_1 на підставі показань вузла комерційного обліку безпідставним. Зобов`язано МКП «Хмельницькводоканал» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 донараховану заборгованість за послуги з водопостачання у сумі 4791,39 грн та за послуги з водовідведення у сумі 4472,49 грн.
       МКП «Хмельницькводоканал», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Суд не взяв до уваги те, що розподіл поставленої питної води між користувачами за показаннями вузла комерційного обліку може здійснюватися не лише у багатоквартирних будинках, а й у житлових масивах за умови наявності загального вводу зовнішньої інженерної мережі зі спільним для них вузлом комерційного обліку. У такому разі розподіл здійснюється як для однієї будівлі/будинку відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика). Крім того, позивачка не надала доказів споживання меншого обсягу води, ніж їй нараховано. 
У засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.
Позивачка не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_1  є власником будинковолодіння по  АДРЕСА_1 та споживачем послуг з  постачання холодної води і водовідведення, які надає відповідач. 
23.01.2015 між позивачкою і МКП «Хмельницькводоканал» був укладений договір про надання послуг населенню з централізованого постачання холодної води і водовідведення.
       Згідно з актом від 16.08.2021 у будинку АДРЕСА_1 опломбовано місце з`єднання засобів вимірювальної техніки та знято показники ЗВТ. 
       Відповідно до довідки МКП «Хмельницькводоканал» від 11.02.2022 у 2021 році ОСОБА_1 нараховано згідно з установленим на масиві загальним лічильником та автоматичним розподіленням різниці послуг між споживачами житлового масиву «Дивокрай» за надані послуги на 2 особи: у березні - 11,74 куб. м на одну особу, у квітні - 22,01 куб. м на одну особу, у травні - 35,47 куб. м на одну особу, у червні - 53,49 куб. м на одну особу, у липні - 68,12 куб. м на одну особу, у серпні - 65,33 куб. м на одну особу. Тарифи з водопостачання - 13,14 грн/куб. м, з водовідведення – 12,48 грн/куб. м (а.с. 18).
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що нарахування позивачці плати за спожиті житлово-комунальні послуги у приватному житловому будинку за показаннями вузла комерційного обліку (далі – ВКО), установленого на водопровідному вводі на житловий масив індивідуальної забудови, не відповідає вимогам діючого законодавства. Відповідач не надав доказів того, що ОСОБА_1 спожила ту кількість житлово-комунальних послуг, за яку їй була нарахована плата за березень-серпень 2021 року. 
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
 Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2189-VIII передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладеного договору. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 і частини 1 статті 9 цього Закону обов`язок споживача оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 
Згідно з частинами 1 і 2 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі - Закон № 2119-VIII) комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.
До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. 
Відповідно до пункту 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.
Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу). 
За змістом пунктів 4, 5, 6, 7, укладеного між сторонами договору від 23.01.2015, тарифи на послуги становлять 1) з централізованого постачання холодної води - 3,84 грн кубічний метр; 2) з централізованого водовідведення - 4,09 грн кубічний метр. Розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення цього договору становить: централізоване водопостачання, де кількість днів в місяці 28 - 64,51 грн, де кількість днів в місяці 30 - 69,12 грн, де кількість днів в місяці 31 - 71,42 грн; централізоване водовідведення, де кількість днів в місяці 28 - 68,71 грн, де кількість днів в місяці 30 - 73,62 грн, де кількість днів в місяці 31 - 76,07 грн. Плата за надані послуги за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Вартість послуг може бути змінена у випадку затвердження нових тарифів на водопостачання та водовідведення. 
Вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону № 2119-VIII). 
Статтею 10 Закону № 2119-VIII визначено розподіл обсягів комунальних послуг між споживачами з урахуванням показань ВКО, установлених у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності у ОСОБА_1 у приватному житловому будинку засобу вимірювальної техніки для обліку холодної води, плата за спожиті послуги з постачання холодної води та водовідведення повинна нараховуватись за нормами споживання. 
Нарахування плати за спожиті житлово-комунальні послуги за показаннями вузла комерційного обліку, установленого на водопровідному вводі на житловий масив індивідуальної житлової забудови, суперечить вимогам частини 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ставить споживача, у якого відсутній індивідуальний лічильник, у нерівне становище у порівнянні з іншими споживачами, у яких такі лічильники встановлені, та вимогам пункту 5 частини 2 статті 7 цього Закону щодо обов`язку розрахуватися саме за спожиту комунальну послугу.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про неправомірність (безпідставність) нарахування боргу позивачці за послуги з водопостачання у сумі 4791,39 грн та водовідведення у сумі 4472,49 грн за період з березня по серпень 2021 року на підставі показань вузла комерційного обліку, установленого на житловий масив. 
У зв`язку з наведеним вище не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про правомірність нарахування плати за спожиті у березні-серпні 2021 року житлово-комунальні послуги у приватному житловому будинку за показаннями вузла комерційного обліку, установленого на житловий масив. 
Твердження в апеляційній скарзі про те, що висновки суду суперечать Методиці розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженій наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 і зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2018 року за № 1502/32954, не заслуговують на увагу, оскільки ця Методика встановлює і порядок визначення обсягів холодної води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами обліку.
Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що оператор зовнішніх інженерних мереж відповідно до вимог статті 3 Закону № 2119-VIII повідомляв ОСОБА_1 , житловий будинок якої на день набрання чинності цим Законом був приєднаний до зовнішніх інженерних мереж і не був оснащений вузлом обліку, про намір встановити вузол комерційного обліку, а вона повідомила про згоду на його встановлення на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах чи намір самостійно обладнати будівлю вузлом комерційного обліку у встановленому законодавством порядку. 
Згідно з пунктом 2 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2119-VIII у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, оснащення вузлами комерційного обліку будівель, що на день набрання чинності цим Законом були приєднані до зовнішніх інженерних мереж і не були оснащені такими вузлами обліку, або якщо такі вузли обліку на день набрання чинності цим Законом вийшли з ладу, зобов`язаний здійснити оператор зовнішніх інженерних мереж до 1 серпня 2022 року.
Безпідставним є посилання відповідача в апеляційній скарзі на  Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 № 190 і зареєстровані в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2008 року за № 936/15627, оскільки відповідно до пункту 1.1. ці Правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» залишити без задоволення.  
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк 

І. В. П`єнта