ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2022 року	Львів	Справа № 140/632/22 пров. № А/857/8474/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                  Обрізко І.М., 
суддів                                                                      Судової-Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ» на рішення   Волинського окружного адміністративного суду   від 12 квітня 2022 року, прийняте суддею Смокович В.І. у місті Луцьку, у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ» до Поліського регіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-                                             
                                                               встановив:

ТзОВ «Верба-ВВ» (надалі – позивач) звернулося з адміністративним позовом до Поліського регіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 06 грудня 2021 року №327014 про застосування до ТзОВ адміністративно - господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду   від 12 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що підставою для висновків відповідача про порушення позивачем вимог  статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого  наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340, стало твердження про відсутність у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.
Під час проведення перевірки 12 жовтня 2021 року позивач надав протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 15 травня 2019 року №UA178-003598W, тобто перевірка та адаптацію такого тахографа до транспортного засобу була проведена більше двох років назад. Доданий до позовної заяви протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 13 жовтня 2021 року №UA-229 №001764R був виготовлений уже після проведення рейдової перевірки.
З 01 жовтня 2021 року набув чинності  Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 03 червня 2021 року №1534-ІХ, яким абзац 3 частини першої  статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»  викладено в новій редакції, відповідно до якої перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями  39  і  48  цього  Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У попередній редакції передбачалось «надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями  39  та  48  цього  Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи, що відповідає правовій позиції, викладена в постанові Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі №820/4624/17.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Верба-ВВ» подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що застосування норм Інструкції №385 від 24.06.2010 року з використанням контрольних пристроїв  (тахографів) на автомобільному транспорті здійснюється виключно щодо суб`єктів господарювання , які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами.
Факт здійснення позивачем перевезення вантажу за власний кошт повністю підтверджується ТТН серії №790275 від 12.10.2021 року та подорожнім листом №ВО0002167 від 12.10.20221 року.
Віднесення органами Укртрансбезпеки відсутність у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу до порушень, передбачених абзацом третім  частини першої  статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», на думку апелянта, є нелогічним, з огляду на те, що порушення, яке передбачає повну відсутність контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень, є більш тяжким порушенням, ніж відсутність протоколу, проте тягне за собою накладення адміністративно-господарської санкції у розмірі, що у 25 разів менший та становить 680,00 грн (відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа - 17000 грн.)
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що   відповідно до щотижневого графіку проведення перевірок Подільського  міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на території Житомирської та Вінницької областей з 11 жовтня 2021 року до 17 жовтня 2021 року (арк. спр. 42) та направлення на рейдову перевірку від 07 жовтня 2021 року №013859 (арк. спр. 41) посадовими особами Подільського  міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 12 жовтня 2021 року на 161 км. а/д М-07 «Київ - Ковель» проведено рейдову перевірку за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт, під час якої був зупинений транспортний засіб марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .
Згідно із наказом (розпорядженням) №165-ОС від 01 листопада 2019 року ОСОБА_1  з 04 листопада 2019 року прийнятий  на посаду водія автотранспортних засобів на ТзОВ «Верба-ВВ» (арк. спр. 25).
Для перевірки водій зазначеного транспортного засобу надав протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 15 травня 2019 року №UA178-003598W.
За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12 жовтня 2021 року №297352, яким виявлено порушення  статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого  наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340,  відповідальність, за які передбачена абзацом 3 частини першої  статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, а саме: не оформлено протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, передбаченого пунктом 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340 (арк. спр. 11).
Начальником Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки винесено постанову від 06 грудня 2021 року №327014 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до ТзОВ «Верба-ВВ» за допущене порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: не оформлення документів, перелік яких визначений  статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абзацом третім частини першої  статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано штраф у сумі 17000,00 грн (арк. спр. 10).
Вказана постанова була надіслана до Ковельського відділу Державної виконавчої служби та її копія позивачу (арк. спр. 9).
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Згідно абзацу 3 пункту 1  постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади»  Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015  року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:
здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;
здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;
здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;
проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;
здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;
здійснює інші повноваження, визначені законом.
Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Відповідно до пункту 3  постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті»  утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема управління Укртрансбезпеки у Харківській області.
Статтею 5 Закону України «Про автомобільний транспорт»  визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Частиною чотирнадцятою  статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»  передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
В розумінні  статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»  автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567  (далі - Порядок № 1567).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 13 Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
За змістом пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абзац 2).
Згідно пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Пунктом 22 Порядку № 1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Відповідно до положень  статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»  автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень  статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»  дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої  Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010  року (далі -  Інструкція № 385).
Відповідно до пункту 1.4  Інструкції № 385  контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Згідно з положеннями пункту 3.3  Інструкції № 385  водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до пункту 2.5  Інструкції № 385  повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до  Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Пунктом 2.6  Інструкції № 385  визначено, що ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі:
- установлення або заміни тахографа;
- ремонту тахографа;
- зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу;
- якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.
Відповідно до положень пункту 1.4  Інструкції № 385  ПСТ - пункт сервісу тахографів, спеціально облаштовані виробничі ділянки для надання послуг щодо установлення та технічного обслуговування тахографів суб`єктами господарювання (резидентами України), що виконують передбачені ЄУТР функції «майстерні або механіка» та внесені Мінінфраструктури як компетентним органом з виконання ЄУТР до переліку уповноважених суб`єктів господарювання.
Пунктом 2.7  Інструкції № 385  передбачено, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.
Під час проведення перевірки 12 жовтня 2021 року позивач надав протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 15 травня 2019 року №UA178-003598W, тобто перевірка та адаптацію такого тахографа до транспортного засобу була проведена більше двох років назад.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що положеннями  статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»  передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою  Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України      № 385 від 24.06.2010 року, та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого  Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 року.
Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що з 01 жовтня 2021 року набув чинності  Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 03 червня 2021 року №1534-ІХ, яким абзац 3 частини першої  статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»  викладено в новій редакції, відповідно до якої перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями  39  і  48  цього  Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У попередній редакції передбачалось «надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями  39  та  48  цього  Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Зазначене вище відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11.02.2020 року у справі №820/4624/17.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність  підстав для задоволення позову.  
Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ» залишити без задоволення, рішення   Волинського окружного адміністративного суду   від 12 квітня  2022 року в справі 140/632/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

 Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
 	 	Т. І. Шинкар