ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 р. 	Справа № 440/14765/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Григорова А.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава, повний текст складено 21.01.22  по справі № 440/14765/21
за позовом                Головного управління ДПС у Полтавській області  
до                Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат"      третя особа                 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях 
про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Полтавській області  звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" у розмірі 10234175,12 грн за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.
Позов обґрунтований тим, що за ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" обліковується податковий борг у загальній сумі 10234175,12 грн. Вказана сума боргу виникла у зв`язку з несплатою відповідачем земельного податку з юридичних осіб в розмірі 1213899,13 грн, визначеного платником податків самостійно в податкових деклараціях №9022363032 від 17 лютого 2017 року, №9012551303 від 06 лютого 2018 року, №9024377995 від 18 лютого 2019 року, №9015319112 від 07 лютого 2020 року, №9025434202 від 15 лютого 2021 року, та з орендної плати з юридичних осіб в сумі 9020275,99 грн, визначеної платником податків самостійно в податкових деклараціях №9022358068 від 17 лютого 2017 року, №9025888369 від 20 лютого 2018 року, № 9024380251 від 18 лютого 2019 року та №9029087669 від 19 лютого 2020 року. Контролюючим органом здійснено заходи з метою стягнення податкового боргу з ДП "Лохвицький спиртовий комбінат". Зокрема, інкасові доручення, які було направлено до банків, повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника. З огляду на наявність у відповідача податкового боргу та за відсутності коштів на рахунках платника, позивач звернувся до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника відповідно до положень статті 95 Податкового кодексу України.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року адміністративний позов Головного управління ДПС в Полтавській області   задоволено. Надано Головному управлінню ДПС у Полтавській області дозвіл на погашення податкового боргу Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" в сумі 10234175,12 грн (десять мільйонів двісті тридцять чотири тисячі сто сімдесят п`ять гривень дванадцять копійок) за рахунок майна Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат", що перебуває у податковій заставі.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях (далі по тексту Регіональне відділення, апелянт), не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2022   та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідно до наказу Фонду державного майна України від 23.03.2021 № 469 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)», єдиний майновий комплекс державного підприємства «Лохвицький спиртовий комбінат» , за адресою: вул. Озерна, 10, м.Заводське. Лохвицькии р-н. Полтавська область, код за ЄДРПОУ 00374806, включено до переліків об`єктів малої приватизації в 2021 році, орган приватизації Апарат Фонду. Наказом Фонду державного майна України від 13.08.2021 № 1426 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)» органом приватизації визначено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях. На виконання вищезазначеного наказу Регіональним відділенням прийнято рішення про приватизацію ЄМК ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» (наказ від 18.08.2021 No 893), що свідчить про перехід ДП «Лохвицький спиртовий комбінат»  як єдиного майнового комплексу у власність держави. Посилаючись на ст. 191 Цивільного кодексу України, п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18 січня 2018 року № 2269-VIII (далі Закон № 2269 - VIII) вказує, що до складу ДП «Лохвицький спиртовий комбінат», як єдиного майнового комплексу, входить все майно підприємства, в тому числі, яке перебуває у податковій заставі, а повноваження власника цього майна у процесі приватизації здійснює апелянт в силу ч. 2 ст. 7 Закону № 2269-VIII, тому відповідно до п. 95.9 ст. 95 ПК України продаж цілісного майнового комплексу підприємства, майна, яке перебуває у державній або комунальній власності, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного контролюючого органу із дотриманням законодавства з питань приватизації. Апелянт звернув увагу, що на час подання апеляційної скарги контролюючий орган із поданням відповідно до зазначених вимог до Регіонального відділення не звертався.  Наводячи положення Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29 листопада 2001 року № 2864-III(далі Закон № 2864-III) та висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 25 березня 2021 року у справі №806/1453/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 818/1604/16, від 31 березня 2020 року у справі № 818/2857/14 та від 19 січня 2021 року у справі № 808/3932/15, наполягав на відсутності підстав для надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі, оскільки таке майно належить державі та відповідно до підпункту 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 ПК України є основним засобом виробництва, що свідчить про неможливість його відчуження до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна в силу ст.ст.1, 2 Закону 2864-III.
Позивач у відзиві заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2022   залишити без змін. Зазначив, що приватизація Регіональним відділенням єдиного майнового комплексу державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат"  ніяк не впливає на обов`язок контролюючого органу щодо звернення до суду про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, оскільки в силу пунктів 89.1, 89.2, 89.3 ст. 89 ПК України податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу. З посиланням на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.04.2020 у справі № 826/18574/14, зазначив, що предметом даного спору є лише надання дозволу контролюючому органу на погашення суми податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, а не дії контролюючого органу щодо продажу вказаного майна шляхом проведення аукціону та порядок його реалізації. Щодо тверджень апелянта про необхідність застосувати до спірних правовідносин положення Закону № 2864 стосовно встановлення мораторію на примусову реалізацію майна звернув увагу, що вказаний закон прийнято для вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна, в той час механізм і процедуру погашення податкового боргу з 01.01.2011 врегульовано Податковим кодексом України, який прийнято 02.12.2010. Крім того, дія Закону № 2864 розповсюджується на механізм звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, а не податковим органом. на підтвердження такої правової позиції наволить висновок Верховного Суду, який викладено у постанові від 24.04.2022 у справі № 822/1262/17.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до п.п.  1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і сторонами не заявлялись клопотання про  розгляд справи за їх участі, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Учасникам  по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду  про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення та довідками про доставку електронного листа.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
З огляду на вищевикладене, з урахуванням запровадженого на території України воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області та безпосередньо у м. Харків, апеляційна скарга була розглянута 15.12.2022 року.
Згідно з ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Державне підприємство "Лохвицький спиртовий комбінат" зареєстроване як платник податків з 31 січня 1995 року та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області, (ДПІ у м. Полтаві) /а.с. 7-9/.
ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" подано до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):
- № 9022363032 від 17 лютого 2017 року /а.с. 21-22/, якою визначено до сплати земельний податок в сумі 30796,66 грн по терміну сплати 30 жовтня 2017 року, в сумі 30796,66 грн по терміну сплати 30 листопада 2017 року, в сумі 30796,66 грн по терміну сплати 30 грудня 2017 року та в сумі 30796,65 грн по терміну сплати 30 січня 2018 року;
- № 9012551303 від 06 лютого 2018 року /а.с. 24-25/, якою визначено до сплати земельний податок на 2018 рік на загальну суму 272,31 грн;
- № 9024377995 від 18 лютого 2019 року /а.с. 19-20/, якою визначено до сплати земельний податок на 2019 рік на загальну суму 368925,96 грн;
- № 9015319112 від 07 лютого 2020 року /а.с. 17-18/, якою визначено до сплати земельний податок на 2020 рік на загальну суму 369530,53 грн;
- № 9025434202 від 15 лютого 2021 року /а.с. 29-30/, якою визначено до сплати земельний податок в сумі 70396,74 грн по терміну сплати 02 березня 2021 року, в сумі 70396,74 грн по терміну сплати 30 березня 2021 року, в сумі 70396,74 грн по терміну сплати 30 квітня 2021 року, в сумі 70396,74 грн по терміну сплати 30 травня 2021 року та в сумі 30796,65 грн по терміну сплати 30 червня 2021 року.
Також ДП "Лохвицький спиртовий комбінат" подано до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):
- № 90223558068 від 17 лютого 2017 року /а.с. 23-24/, якою визначено орендну плату в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 жовтня 2017 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 листопада 2017 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 грудня 2017 року та в сумі 191920,81 грн по терміну сплати 30 січня 2018 року;
- № 9025888369 від 20 лютого 2018 року /а.с. 15-16/, якою визначено орендну плату на 2018 рік в сумі 2303049,17 грн;
- № 9024380251 від 18 лютого 2019 року /а.с. 13-14/, якою визначено орендну плату в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 квітня 2019 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 травня 2019 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 червня 2019 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 липня 2019 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 липня 2019 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 серпня 2019 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 вересня 2019 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 жовтня 2019 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 листопада 2019 року, в сумі 191920,76 грн по терміну сплати 30 грудня 2019 року, в сумі 191920,81 грн по терміну сплати 30 січня 2020 року;
- № 9070375686 від 11 квітня 2019 року /а.с. 11-12/, якою визначено орендну плату в сумі 95960,39 грн по терміну сплати 30 квітня 2019 року, в сумі 95960,39 грн по терміну сплати 30 травня 2019 року, в сумі 95960,39 грн по терміну сплати 30 червня 2019 року, в сумі 95960,39 грн по терміну сплати 30 липня 2019 року, в сумі 95960,39 грн по терміну сплати 30 липня 2019 року, в сумі 95960,39 грн по терміну сплати 30 серпня 2019 року, в сумі 95960,39 грн по терміну сплати 30 вересня 2019 року, в сумі 95960,39 грн по терміну сплати 30 жовтня 2019 року, в сумі 95960,39 грн по терміну сплати 30 листопада 2019 року, в сумі 95960,39 грн по терміну сплати 30 грудня 2019 року, в сумі 95960,34 грн по терміну сплати 30 січня 2020 року;
- № 9029087669 від 19 лютого 2020 року /а.с. 27-28/, якою визначено орендну плату на 2020 рік в сумі 2303049,17 грн.
Оскільки у визначений законом строк, відповідні суми грошового зобов`язання не сплачено відповідачем, вони набули статусу податкового боргу та обліковуються в інтегрованих картках особового рахунку платника податків ДП "Лохвицький спиртовий комбінат", що ведуться в ГУ ДПС у Полтавській області /а.с. 73-98/.
Контролюючим органом винесено податкову вимогу форми «Ю» №1/29 від 04 травня 2007 року, яка вручена відповідачу 10 травня 2007 року /а.с. 31/ та ним не оскаржувалася ані в адміністративному, ані в судовому порядку.
Матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем податкового боргу на загальну суму 10234175,12 грн /а.с. 73-98/.
ГУ ДПС у Полтавській області прийнято рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу №1/16-31-13-06-17 від 19 січня 2021 року /а.с. 34/, яким відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом списання безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах, який виник за період 2007-2020 років в сумі 26036432,17 грн.
На виконання вказаного рішення в порядку статті 95 ПК України виставлено інкасові доручення від 31 серпня 2021 року /а.с.35-52/, які частково (на певну суму) повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю на рахунках коштів.
29 січня 2021 року податковим керуючим складено акт опису майна №1/16-31-06 /а.с. 62/, доказів оскарження та скасування якого до суду не надано.
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №73577516, сформованим 07 липня 2021 року, підтверджено, що 07 липня 2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження внесено запис про податкову заставу на підставі акту опису майна №1/16-31-06 від 29 січня 2021 року /а.с. 63/.
На підставі викладених вище обставин та за твердженнями позивача у зв`язку із вжиттям ним всіх передбачених заходів щодо стягнення податкового боргу, податковим органом було подано адміністративний позов до суду про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна боржника, що перебуває у податковій заставі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для надання дозволу позивачу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, оскільки вжиття контролюючим органом всіх заходів, які повинні передувати здійсненню продажу майна платника податків, не призвели до фактичного погашення податкового боргу.
При цьому, суд дійшов висновку, що в подальшому продаж такого майна можливий з урахуванням вимог пункту 95.9 статті 95 ПК України, однак згода відповідного органу в даному випадку на даній стадії не є необхідною, оскільки предметом даного спору є лише надання дозволу податковому органу на погашення суми податкового боргу підприємства за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, а не дії контролюючого органу щодо продажу вказаного майна шляхом проведення аукціону та порядок його реалізації.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, виходячи з наступного.
Колегію суддів встановлено, що спірні правовідносини по даній справі виникли з приводу отримання податковим органом дозволу на погашення податкового боргу Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, сума заборгованості та правомірність прийняття актів опису майна сторонами не оспорюються.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим Кодексом України.
Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.41.2 ст.41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.
У розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За визначенням п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Пунктом 88.1 ст. 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
За приписами п. 88.2. ст. 88 ПК України право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 89.3 ст. 89 ПК України).
Згідно з пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша від суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу у повному обсязі (пункт 89.6 статті 89 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 89.8 ст. 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.
Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.1 статті 95 ПК України).
Пунктом 95.3 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
За змістом пункту 95.9. статті 95 ПК України у разі якщо продажу підлягає цілісний майновий комплекс підприємства, майно якого перебуває у державній або комунальній власності, чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного контролюючого органу із дотриманням законодавства з питань приватизації. При цьому інші способи приватизації, крім грошової, не дозволяються.
Державний орган приватизації зобов`язаний організувати продаж цілісного майнового комплексу протягом 60 календарних днів з дня надходження подання контролюючого органу.
Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду.
Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.
Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі ст. 95 ПК України позивачем надсилались у банки, які обслуговують відповідача, інкасові доручення про стягнення з рахунків товариства податкового боргу, які повернено без виконання.
Так, в інкасових дорученнях (розпорядженнях) містяться відмітки про повернення інкасових доручень (розпоряджень) у зв`язку : з відсутністю грошових коштів; відсутністю інших коштів на рахунку, що можуть забезпечити виконання інкасових доручень контролюючого органу.
Таким чином, інкасовими дорученнями (розпорядженнями) підтверджено відсутність грошових коштів на всіх рахунках, відкритих відповідачем у фінансових установах та про які відомо контролюючому органу.
Як зазначено вище, майно платника податків передано у податкову заставу, згідно з актом опису від № 5/16-31-06 від 14.12.2020 та № 1/16-31-06 від 29.01.2021.
Право податкової застави належним чином зареєстроване, що підтверджується витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяження рухомого майна. 
Таким чином, контролюючим органом було вжито всіх заходів, які повинні передувати здійсненню продажу майна платника податків, який має дійсний непогашений у добровільному порядку податковий борг.
Разом з цим, відповідно до наказу Фонду державного майна України від 23.03.2021 № 469 «Про внесення змін до наказу Фондудержавного майна України від 06.01.2021 № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)», єдиний майновий комплекс державного підприємства «Лохвицькии спиртовий комбінат» , за адресою: вул. Озерна, 10, м.Заводське. Лохвицькии р-н. Полтавська область, код за ЄДРПОУ 00374806, включено до переліків об`єктів малої приватизації в 2021 році, орган приватизації Апарат Фонду.
Наказом Фонду державного майна України від 13.08.2021 № 1426 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)» органом приватизації визначено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях. 
Так, на виконання вищезазначеного наказу Регіональним відділенням прийнято рішення про приватизацію ЄМК ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» (наказ від 18.08.2021 №o 893), що свідчить про перехід ДП «Лохвицький спиртовий комбінат»  як єдиного майнового комплексу у власність держави.
Згідно преамбули Закону «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» № 2864-III він спрямований на забезпечення економічної безпеки держави, недопущення руйнування цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави під час реалізації майна господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.
Статтею 1 Закону № 2864-III встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, господарських товариств в оборонно-промисловому комплексі, визначених частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності" (1630-20) (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.
Відповідно до статті 2 Закону № 2864-III для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів, акцій (часток) господарських товариств в оборонно-промисловому комплексі, визначених частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності" (1630-20) цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
З аналізу наведеного слідує, що Законом № 2864-III встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків. При цьому, під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється, зокрема, відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами.
Вирішуючи спори у подібних правовідносинах, Верховний Суд у постановах від 11 лютого 2020 року справа №818/1604/16, від 31 березня 2020 року у справі № 818/2857/14, від 19 січня 2021 року у справі № 808/3932/15, від 25 березня 2021 року у справі № 806/1453/17, від 15 червня 2021 року у справі №815/5238/15, константував, що майно підприємств (відповідачів у справах), яке описане в податкову заставу належить до основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства, а частка державної власності в статутному капіталі відповідачів становить не менше 25 %, та приходив до висновку про відсутність підстав для надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, застосовуючи положення Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».
Для того щоб встановити чи розповсюджується дія мораторію, передбаченого статтею 1 Закону № 2864-III на спірні правовідносини, колегія суддів вважає за необхідне встановити чи віднесене майно підприємства, що описано в податкову заставу до об`єктів приватизації, яка його балансова вартість та чи є воно основним засобом виробництва, що забезпечує виробничу діяльність підприємства.
Колегією суддів встановлено, що позивач просить надати дозвіл на погашення податкового боргу Державного підприємства "Лохвицький спиртовий комбінат" у розмірі 10234175,12 грн за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі згідно  з актом опису майна No 5 16-31-06 від 14.12.2020 таNo 1/16-31-06 від 29.01.2021.
Відповідно до актів опису, в податкову заставу передано майно (всього 30 найменувань) , без визначення загальної суми вартості описаного майна.
Так, як вбачається з дослідженого колегією суддів наказу Фонду державного майна України від 23.03.2021 № 469 «Про внесення змін до наказу Фондудержавного майна України від 06.01.2021 № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)», єдиний майновий комплекс державного підприємства «Лохвицький спиртовий комбінат» , за адресою: вул. Озерна, 10, м.Заводське. Лохвицькии р-н. Полтавська область, код за ЄДРПОУ 00374806, включено до переліків об`єктів малої приватизації в 2021 році. Наказом Фонду державного майна України від 13.08.2021 № 1426 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)» органом приватизації визначено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях. На виконання вищезазначеного наказу Регіональним відділенням прийнято рішення про приватизацію ЄМК ДГІ «Лохвицький спиртовий комбінат» (наказ від 18.08.2021 № 893). 
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦК України до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки.
Наведене дає підстави стверджувати, що все майно позивача, яке описано в податкову заставу, віднесено до об`єктів приватизації, оскільки ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» підлягає приватизації як єдиний майновий комплекс підприємства, а не його окремі частини, що в свою чергу свідчить про приватизацію всього майна підприємства.
При цьому, на підтвердження того, що спірне майно відноситься до основних засобів ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» апелянтом надано відомість наявності основних фондів та відомість наявності основних засобів станом на 14.01.2021.
Досліджуючи наявні в матеріалах справи документи, колегія суддів дійшла висновку, що майно відповідача описане в податкову заставу відноситься до необоротних активів ДП «Лохвицький спиртовий комбінат», основних засобів виробництва, оскільки все майно, інформація щодо якого внесена у відомость наявності основних фондів та відомость наявності основних засобів є залишками основних засобів виробництва ДП «Лохвицький спиртовий комбінат».
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме маймо та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» майно, яке перебуває в податковій заставі, має державну форму власності, власником останнього є Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, і відповідно, таке майно перебуває у ДП «Лохвицький спиртовий комбінат» виключно на праві повного господарського відання. Останнє також підтверджується Статутом ДП «Лохвицький спиртовий комбінат». 
Таким чином, враховуючи те, що майно ДП «Лохвицький спиртовий комбінат», яке описано в податкову заставу, належить до основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства, а частка державної власності в статутному капіталі відповідача становить не менше 25%, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
В свою чергу, що стосується посилань позивача на те, що в контексті спірних правовідносин норми Податкового кодексу України мають прерогативу по відношенню до інших законодавчих актів, а Законом № 2864-ІІІ не введено мораторій на примусову реалізацію майна у процедурі погашення податкового боргу, то колегія суддів вважає останні безпідставними, адже пунктом 87.2 статті 87 ПК України чітко визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами, а відтак норми Закону № 2864-ІІІ, яким встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств, мають застосовуватися в обов`язковому порядку.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11.02.2020 року по справі № 818/1604/16, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Посилання позивача на практику Верховного Суду колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року № 755/10947/17 враховуванню підлягає саме остання правова позиція Верховного Суду, тобто, висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 19.07.2022 по справі № 280/3620/20.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та надання Головному управлінню ДПС у Полтавській області дозволу на погашення усієї суми податкового боргу Державного підприємства «Лохвицький спиртовий комбінат»  у розмірі 10234175,12 грн. за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.317 КАС України неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог Головному управлінню ДПС у Полтавській області.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   задовольнити.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 по справі № 440/14765/21  скасувати. 
Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    А.М. Григоров