ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1205/22 Справа № 205/9767/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 вересня 2022 року                                                                м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2022 року визнано винним ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

       Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особою, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови суду. В обґрунтування клопотання зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 29 серпня 2022 року, коли отримав копію судового рішення. Стверджує, що суд про дату та час судового розгляду справи його належним чином не повідомляв та він не був присутнім у судовому засідання під час винесення судом постанови, чим було порушено його право на захист. 
Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску захисником строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287  цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").
Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Перевіркою матеріалів адміністративної справи встановлено, що оскаржувана постанова місцевого суду від 26.01.2022 року була винесена без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та матеріали справи не містять відомостей про його належне повідомлення про дату та час судового розгляду. Також в матеріалах справи відсутні підтвердження тому, що копія оскаржуваного судового рішення взагалі надсилалася судом на адресу проживання ОСОБА_1 . 
Разом з цим, як зазначає сам ОСОБА_1 , копію постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2022 року він отримав 29 серпня 2022 року, тобто після сливу строків на апеляційне оскарження судового рішення, а тому не міг подати апеляційну скаргу у визначений законом строк. 
В контексті положень ч.2 ст.294 КУпАП особа має право протягом десяти днів, у разі незгоди із рішенням суду, подати апеляційну скаргу. Як стверджує апелянт копію оскаржуваного ним рішення він отримав 29 серпня 2022 року, а отже строк на подання апеляційної скарги спливав 08 вересня 2022 року, який за календарем був четвергом, тобто робочим днем. 
Натомість, як убачається із змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 , вона хоча і була сформована апелянтом 08 вересня 2022 року, натомість фактично подана через “Укрпошта” лише 12 вересня 2022 року, про що свідчить поштовий конверт долучений до апеляційної скарги (а.с.21). Між тим апелянт не вказує причин, які унеможливили йому своєчасно, після отримання копії постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2022 року, подати апеляційну скаргу у визначений законом строк.
 З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні ОСОБА_1  доводами щодо поважності причин пропуску ним строків на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2022 року, та апеляційний суд вважає їх неспроможними, оскільки апелянт, маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк після отримання копії постанови суду, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними. 
Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні заявника не наведено. 
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2022 року,по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :
       
Відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2022 рокущодо ньогопо справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
       Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                   В.В. РУДЕНКО