ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року 
м. Київ

cправа №  916/2330/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В. А. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г.,
секретар судового засідання - Дерлі І. І.,
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився,
відповідача-1 - не з`явився,
відповідача-2 - Грекова Л. В. (адвокат),
відповідача-3 - Сидоренко Ю. А. (адвокат),
відповідача-4 - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 (судді: Богатир К.В. - головуючий), Таран С.В., Філінюк І.Г.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубікон-ІІ"
до:          1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сауспальм",
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал",
3. Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц- Україна" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,
4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Несімко"
про визнання недійсними договорів, припинення обтяження нерухомого майна, витребування майна, внесення запису про державну реєстрацію права власності,
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1. 04.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рубікон-ІІ" (далі - ТОВ "Рубікон-ІІ", Позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сауспальм" (далі - ТОВ "Сауспальм", Відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" (далі - ТОВ "ФК "Централ Капітал", Відповідач-2), Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц - Україна" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна", Відповідач-3), Товариства з обмеженою відповідальністю "Несімко" (далі - ТОВ "Несімко", Відповідач-4), в якій просило:
- визнати недійсним договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015, укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал";
- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, будівель комплексу дорожнього сервісу, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, Нерубайська сільська рада, шлях Одеса - Київ 15 км, загальною площею 11 217,5 кв. м, укладений 06.03.2018 між ТОВ "ФК "Централ Капітал" та ТОВ "Сауспальм" і зареєстрований в реєстрі за № 91, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І. В.;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 5121084200:03:001:0008), що розташована за вказаною адресою, загальною площею 14,9577 га, укладений 06.03.2018 між ТОВ "ФК "Централ Капітал" та ТОВ "Сауспальм" і зареєстрований в реєстрі за № 90, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І. В.;
- визнати недійсним договір іпотеки від 14.03.2018, укладений між ТОВ "Сауспальм" та ТОВ "Несімко", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстрований в реєстрі за №1565, щодо нерухомого майна: будівель комплексу дорожнього сервісу, які знаходяться за наведеною адресою, загальною площею 11 217,5 кв. м, та земельної ділянки (кадастровий номер 5121084200:03:001:0008), розташованої за цією ж адресою, загальною площею 14,9577 га;
- припинити обтяження нерухомого майна: будівель комплексу дорожнього сервісу загальною площею 11 217,5 кв. м, розташованих за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, с. Нерубайське, Шлях Одеса - Київ, 15 км 13769554, що складається з: будівля КПП, літ. Б загальна площа (кв. м): 146,2; будівля котеджу, літ. Д загальна площа (кв. м): 312,9; будівля котеджу, літ. Е загальна площа (кв. м): 991,4; будівля котеджу, літ. Ч загальна площа (кв. м): 213,4; будівля котеджу, літ. Ш загальна площа (кв. м): 110,1; будівля котеджу, літ. Ю загальна площа (кв. м): 52,1; будівля котеджу, літ. Я, загальна площа (кв. м): 143,8; будівля станції технічного обслуговування "Сканія", літ. Ж загальна площа (кв. м): 1 251,2; будівля побутових приміщень автомобільного господарства, літ. И загальна площа (кв. м): 217,2; будівля сторожових приміщень, літ. К, загальна площа (кв. м): 42,5; будівля столярного цеху, літ. З загальна площа (кв. м): 440,2; будівля ангару, літ. Н загальна площа (кв. м): 1126,9; будинок садівника, літ. Т загальна площа (кв. м): 19,3; готельний котедж, літ. Ф загальна площа (кв. м): 348; будівля господарсько-побутового комплексу, літ. Щ загальна площа (кв. м): 468,4; будівля кафе, літ. Є загальна площа (кв. м): 3 907,4; вбиральня, літ. В загальна площа (кв. м): 6,2; вбиральня, літ. В1 загальна площа (кв. м): 13,3; вбиральня, літ. В2 загальна площа (кв. м): 3,1; вбиральня, літ. В3 загальна площа (кв. м): 1,6; вбиральня, літ. В4 загальна площа (кв. м): 23,2; насосна, літ. Г загальна площа (кв. м): 20,2; насосна, літ. Г1 загальна площа (кв. м): 16,2; насосна, літ. Г2 загальна площа (кв. м): 9,8; навіс, літ. Л; навіс, літ. У'; сарай, літ. М загальна площа (кв. м): 4,4; будівля навісу - складу, літ. О; будівля дизель-електростанції, літ. П загальна площа (кв. м): 28.3; будівля підземного складу, літ. С загальна площа (кв. м): 542,9; будівля холодильнику, літ. У загальна площа (кв. м): 20,2; насосна станція, літ. Z загальна площа (кв. м): 8,6; бактерицидна установка, літ. J загальна площа (кв. м): 10,8; санблок, літ. Я' загальна площа (кв. м): 3,3; альтанка, літ. Q; будівля готельного котеджу, літ. Ї загальна площа (кв. м): 535,4; будівля котельні, літ. Й загальна площа (кв. м): 59,7; мостіння, І; мостіння, II; тенісний корт, III; басейн, IV; басейн, IX; басейн, XI; басейн, XII; очисна споруда, V; очисна споруда, VI; очисна споруда, VII; очисна споруда, VIII; огорожа, 1-6; та земельної ділянки (кадастровий номер 5121084200:03:001:0008), що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Нерубайська сільська рада, село Нерубайське, 15 км шляху Одеса - Київ, загальною площею 14,9577 га, запис про яке внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстрований в реєстрі за № 1565;
- витребувати з чужого незаконного володіння, а саме у ТОВ "Сауспальм" на користь ТОВ "Рубікон-ІІ" зазначене нерухоме майно: будівлі комплексу дорожнього сервісу загальною площею 11 217,5 кв. м, розташовані за вказаною адресою, та земельну ділянку (кадастровий номер 5121084200:03:001:0008), що розташована за цією ж адресою, загальною площею 14,9577 га;
- внести запис про державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно та вказану земельну ділянку за ТОВ "Рубікон-II" до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
1.2. Зазначені вимоги обґрунтовано тим, що спірний договір відступлення прав вимоги суперечить нормам цивільного законодавства України щодо суб`єктного складу договору факторингу а його нікчемність встановлено за результатом перевірки правочинів, вчинених ПАТ "Банк Петрокоммерц Україна" на підставі наказу №60 від 15.04.2016, отже, він підлягає визнанню недійсним відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України. При цьому договорами купівлі-продажу нерухомого майна та земельної ділянки від 06.03.2018, які є недійсними, створюються ТОВ "Рубікон-ІІ" перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належним йому майном, крім того, внаслідок їх укладення було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку та на нерухоме майно за ТОВ "Сауспальм". Таким чином, вказане майно необхідно витребувати згідно зі статтями 387, 388 Цивільного кодексу України. Враховуючи недійсність договорів купівлі-продажу від 06.03.2018, які є такими, що порушують публічний порядок, та укладені у зв`язку з наявністю недійсного договору відступлення прав вимоги від 24.07.2015, відновлення права власності ТОВ "Рубікон-ІІ" на спірне нерухоме майно і земельну ділянку полягає у внесенні відповідного запису про державну реєстрацію права власності на підставі судового рішення про витребування майна з чужого незаконного володіння. Водночас, вимоги Позивача про припинення права обтяження обґрунтовані нормами статей 43, 44 закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2021 у задоволенні позову відмовлено.
2.2. Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги (договору цесії) від 24.07.2015, суд першої інстанції виходив з того, що нікчемність оспорюваного Позивачем правочину була предметом дослідження у справах № 910/12294/16, № 910/9791/18, №916/2194/18, однак у жодній із них суди не зробили висновок про нікчемність договору відступлення прав вимоги (договору цесії) від 24.07.2015. Натомість, приймаючи рішення у справі №910/9791/18, яке станом на час розгляду даної справи є чинним та не скасовано, суд зазначив про відсутність ознак нікчемності, в тому числі, договору відступлення права вимоги від 24.07.2015. ТОВ "Рубікон-ІІ" в рамках цієї справи не надав належних та допустимих доказів на підтвердження нікчемності оскаржуваного правочину. Твердження Позивача щодо відсутності у ТОВ "ФК "Централ капітал" станом на момент укладення вказаного оспорюваного правочину статусу фінансової установи спростовуються Свідоцтвом, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, яке засвідчує реєстрацію Відповідача-2 як фінансової установи. До того ж, питання сплати грошових коштів за договором цесії було предметом дослідження в рамках справи № 910/9791/18, учасником якої, у тому числі, було і ТОВ "Рубікон ІІ". Так, приймаючи рішення у справі №910/9791/18, суд встановив, що 27.08.2015 банком достроково з депозитного рахунку ТОВ "ФК "Централ капітал" вчинено списання грошових коштів в розмірі 2 073 163,29 доларів США в рахунок оплати ціни відступлення прав вимоги за договором відступлення (цесії) від 24.07.2015.
Відмовляючи у задоволенні вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, суд першої інстанції також виходив з того, що з огляду на висновки про відсутності підстав для визнання недійсним договору відступлення прав вимоги (договору цесії) від 24.07.2015, є неспроможними доводи Позивача в цій частині. При цьому ТОВ "ФК "Централ капітал" було додержано положення статті 35 Закону України "Про іпотеку" та надіслано на адресу Позивача вимогу про усунення порушень. Доводи ТОВ "Рубікон-ІІ" стосовно відсутності реальної оплати за договорами купівлі-продажу спростовуються наданими ТОВ "Сауспальм" платіжними дорученнями.
Суд першої інстанції також зазначив, що оскільки інші вимоги Позивача є фактично похідними від вимог про визнання недійсними договорів, у задоволенні яких відмовлено, то необхідно відмовити і у задоволенні вимог ТОВ "Рубікон-ІІ" про припинення обтяження нерухомого майна, витребування майна та внесення запису про державну реєстрацію права власності.
2.3. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2021 у справі №916/2330/21 та прийнято нове рішення, яким:
1. Позовну заяву ТОВ "Рубікон-ІІ" задоволено частково.
2. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, будівель комплексу дорожнього сервісу, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, Нерубайська сільська рада, шлях Одеса - Київ 15 км, загальною площею 11 217,5 кв. м, укладений 06.03.2018 між ТОВ "ФК "Централ Капітал" та ТОВ "Сауспальм" і зареєстрований в реєстрі за № 91, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І. В.
3. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 5121084200:03:001:0008), що розташована за вказаною адресою, загальною площею 14,9577 га, укладений 06.03.2018 між ТОВ "ФК "Централ Капітал" та ТОВ "Сауспальм", зареєстрований в реєстрі за № 90, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І. В.
4. Визнано недійсним договір іпотеки від 14.03.2018, укладений між ТОВ "Сауспальм" та ТОВ "Несімко", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстрований в реєстрі за №1565, щодо нерухомого майна: будівель комплексу дорожнього сервісу, які знаходяться за наведеною адресою, загальною площею 11 217,5 кв. м, та земельної ділянки (кадастровий номер 5121084200:03:001:0008), розташованої за тією ж адресою, загальною площею 14,9577 га.
5. Припинено обтяження спірного нерухомого майна: будівель комплексу дорожнього сервісу загальною площею 11 217,5 кв. м, розташованих за вказаною адресою, та земельної ділянки (кадастровий номер 5121084200:03:001:0008), що розташована за цією ж адресою, загальною площею 14,9577 га, запис про яке внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстрований в реєстрі за № 1565.
6. Витребувано з чужого незаконного володіння, а саме у ТОВ "Сауспальм" на користь ТОВ "Рубікон-ІІ" спірне нерухоме майно: будівлі комплексу дорожнього сервісу загальною площею 11 217,5 кв. м та земельну ділянку (кадастровий номер 5121084200:03:001:0008) загальною площею 14,9577 га.
7. Внесено запис про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно: будівлі комплексу дорожнього сервісу загальною площею 11 217,5 кв. м, та земельну ділянку (кадастровий номер 5121084200:03:001:0008) загальною площею 14,9577 га - за ТОВ "Рубікон-II" до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
8. Відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Рубікон-ІІ" в частині визнання недійсним договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015, укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал".
2.4. Частково задовольняючи позов, суду апеляційної інстанції виходив з того, що договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 є нікчемним в силу норм пункту 3 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки цедентом права вимоги відчужені за ціною, яка на 20 і більше відсотків менша від розміру грошових зобов`язань, право вимоги за якими відступається. При чому судом було оцінено договір в цілому, тобто загальну суму боргових зобов`язань, що передаються за всіма кредитними договорами та загальну суму оплати за цим договором. Водночас, враховуючи норми частини другої статті 215 Цивільного кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога Позивача про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 не підлягає задоволенню, оскільки такий правочин є нікчемним в силу закону.
За висновком апеляційного суду, оскільки договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 є нікчемним, ТОВ "ФК "Централ Капітал" не набуло прав вимоги до ТОВ "Рубікон-ІІ" за кредитним договором № 021-11-10 від 01.12.2010, а отже у Відповідач-2 відсутні права іпотекодержателя за іпотечним договором № 02, враховуючи, що у даному випадку права іпотекодержателя є похідними від права кредитора за основним договором. Таким чином, за висновками суду, в оскаржуваних договорах купівлі-продажу будівель комплексу дорожнього сервісу та земельної ділянки наявний дефект суб`єктного складу, оскільки ТОВ "ФК "Централ Капітал" не набула права іпотекодержателя на майно, що було предметом вказаних договорів, а отже у Відповідача-2 було відсутнє право розпоряджатися, зокрема продавати, вказане майно, у зв`язку з чим ці договори є недійсними. З огляду на таку обставину та в силу положень статті 216 Цивільного кодексу України, зазначені правочини не створили жодних юридичних наслідків, і у ТОВ "Сауспальм" було відсутнє право власності на майно, яке виступає предметом іпотеки у договорі від 14.03.2018, укладеному між останнім та ТОВ "Несімко".
Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України "Про іпотеку" та відсутність у ТОВ "Сауспальм" права власності на спірне нерухоме майно, апеляційний суд дійшов висновку, що договір іпотеки від 14.03.2018 щодо даного нерухомого майна також необхідно визнати недійсним.
Суд апеляційної інстанції також припинив обтяження спірного нерухомого майна, запис про яке внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки іпотеку за договору від 14.03.2018 було припинено у зв`язку із визнанням його недійсним.
Ураховуючи той факт, що спірне майно вибуло з володіння ТОВ "Рубікон-ІІ" поза його волею, на підставі правочину, який є нікчемним, а ТОВ "Сауспальм" набуло право власності на вказане майно на підставі правочинів, які визнані судом недійсними, апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги Позивача про витребування з чужого незаконного володіння, а саме у ТОВ "Сауспальм", наведеного нерухомого майна є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому оскільки рішення суду, яким задоволено вимогу про витребування спірного нерухомого майна з чужого незаконного володіння на користь Позивача є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, то суд апеляційної інстанції задовольнив позову і в частині внесення запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ "Рубікон-II" до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
3.1. У касаційній скарзі ТОВ "ФК "Централ Капітал" просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення місцевого суду.
3.2. У якості підстави для подання вказаної скарги заявник посилається на неврахування господарським судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування норм статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 7, частини першої статті 11, 13, 14, частини четвертої статті 75, частини другої статті 237, частин першої та п`ятої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, викладених в постановах від 29.01.2020 у справі № 904/5265/18, від 05.09.2018 у справі № 367/135/16-ц, від 06.12.2018 у справі № 902/1592/15, від 18.03.2019 у справі № 908/1165/17, від 15.05.2019 у справі № 923/565/18, від 28.01.2020 у справі № 912/635/19, від 16.01.2020 у справі № 910/1147/18, від 27.01.2021 у справі № 906/554/18, від 07.04.2020 у справі № 916/2791/19, від 14.07.2021 у справі № 911/1014/20, від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц, від 02.09.2020 у справі № 214/6174/15-ц, від 16.06.2020 у справі № 43/75-15/7б
3.3. Крім того, скаржник зазначає, що апеляційний суд не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, а саме вимозі про усунення порушення від 23.08.2017.
3.4. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Сауспальм" просить її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення місцевого суду.
3.5. 07.09.2022 від ТОВ "ФК "Централ Капітал" надійшло клопотання про поворот виконання оскаржуваного судового рішення в порядку статті 333 Господарського процесуального кодексу України, а саме щодо скасування всіх реєстраційних дій, здійснених на виконання вказаного рішення.
4. Обставини, встановлені судами
4.1. 01.12.2010 між ПАТ "Банк "Петрокоммерц - Україна" (банк) та ТОВ "Рубікон-ІІ" (позичальник) було укладено кредитний договір № 021-11-10, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався його прийняти та належним чином використати і повернути банку, сплативши відповідні відсотки й виконавши всі інші зобов`язання, визначені у договорі.
У п. 2.2.5. кредитного договору було встановлено право банку відступати свої права, що виникли з договору чи у зв`язку з договором - іншій (іншим) особі (особам) та повідомляти такій особі (особам) інформацію про позичальника і його діяльність та передавати документи, що стосуються позичальника і його діяльності.
15.07.2011 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 021-11-10, умовами якої визначено, що максимальна сума кредиту складає 15 000 000 грн, відстоткова ставка - 17,5% річних за умови виконання позичальником умов договору та 19,5% у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником умов п.п.2.3.7.- 2.3.8. договору, дата повернення кредиту - 01.12.2015.
4.2. З метою забезпечення виконання позичальником своїх грошових зобов`язань за вказаним договором, у тому числі, й обов`язків з відшкодування збитків, банком та ТОВ "Рубікон-ІІ" було укладено договір іпотеки від 01.12.2010, посвідчений державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Кифоренко   Р. Б. та зареєстрований за № 1-5184.
У подальшому, 15.07.2011 між банком та ТОВ "Рубікон-ІІ" також було укладено договір № 1 про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 01.12.2010 Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1-5184.
Згідно з положеннями договору іпотеки (з урахуванням договору № 1 про внесення змін) предметом іпотеки виступили:
- земельна ділянка, кадастровий номер 5121084200:03:001:0008, що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Нерубайська сільська рада, село Нерубайське, 15 км шляху Одеса - Київ, загальною площею 14,9577 га, яка належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №916804 від 04.09.2006, виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів,
- будівлі комплексу дорожнього сервісу, що знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, Нерубайська сільська рада, шлях Одеса - Київ 15 км, загальною площею 11 217,50 кв. м та належать іпотекодавцеві на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.05.2011, виданого Виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області.
Відповідно до п. 4.4. договору іпотеки від 01.12.2010, вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем та становить 50 000 000,00 грн, в т.ч. вартість земельної ділянки складає 17242043,00 грн.
За умовами п. 6.4. договору іпотеки, сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель має право самостійно обрати такі шляхи позасудового врегулювання (і іпотекодавець згоден з такими шляхами позасудового врегулювання):
- іпотекодержателю належить право від власного імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством.
- при виникненні іпотечного випадку іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику повідомлення (цінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в цьому договорі, з вказівкою про загальну суму боргових зобов`язань та граничний строк їх погашення. У випадку непогашення боргових зобов`язань у строк, передбачений у іпотечному повідомленні, право власності на предмет іпотеки переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя на підставі укладеного між сторонами договору про задоволення вимог іпотекодержателя в день, наступний за останнім днем строку погашення боргових зобов`язань, вказаному в іпотечному повідомленні.
- звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису на даному договорі.
4.3. 24.07.2015 ПАТ "Банк "Петрокоммерц - Україна" (цедент) та ТОВ "ФК "Централ Капітал" (цесіонарій) уклали договір відступлення прав вимоги (договір цесії), відповідно до умов якого цедент передає (відступає) цесіонарію свої права вимоги до наступних боржників: ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів", ТОВ "Рубікон-ІІ", ТОВ "КамянкаГлобалВайн", СУНП "Марком" у формі ТОВ за кредитними договорами (основні договори), перелік яких міститься у додатку № 1 до договору, а цесіонарій приймає (набуває) права вимоги за основними договорами та зобов`язується сплатити цеденту ціну прав вимоги за цим договором.
Пунктом 1.2. договору про відступлення прав вимоги встановлено, що за основними договорами відступаються наступні права:
- право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредитів відповідно до основних договорів;
- право вимоги сплати відсотків за користування кредитами в розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату відступлення;
- право вимоги сплати комісій та інших обов`язкових платежів у розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату відступлення;
- право вимоги сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання боржниками зобов`язань зо основними договорами.
У п. 3.1. договору про відступлення прав вимоги сторони визначили, що ціна прав вимоги за цим договором на дату його укладення відносно кожного із боржників складає: ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів"- 35 000,00 грн.; ТОВ "Рубікон-ІІ"- 18 850 061,20 грн; ТОВ "КамянкаГлобалВайн" - 4 724 479,86 грн; СУНП "Марком" у формі ТОВ - 20 809 437,81 грн.
Відповідно до п. 3.2. договору відступлення прав вимоги цесіонарій здійснює оплату ціни прав вимоги за цим договором в загальному розмірі 44 418 978,87 грн шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на рахунок цедента.
Додатком № 1 до договору відступлення прав вимоги узгоджено перелік кредитних договорів, укладених банком з позичальниками (боржниками), згідно з яким основний борг та відсотки, що передаються з договором у еквіваленті становить 97 413 822,43 грн.
До переліку кредитних договорів (додаток № 1 до договору відступлення прав вимоги (договір цесії)) увійшли наступні:
- кредитний договір № 041-11-11 від 29.11.2011, сума основного боргу та відсотків - 12 434 689,76 грн, контрагент - СУНП "Марком" у формі ТОВ;
- кредитний договір № 043-11-11 від 29.11.2011, сума основного боргу та відсотків - 8 374 748,05 грн, контрагент - СУНП "Марком" у формі ТОВ;
- кредитний договір № 021-11-10 від 01.12.2010, сума основного боргу та відсотків - 19 383 559,06 грн, контрагент - ТОВ "Рубікон-ІІ";
- кредитний договір № 026-07-13 від 05.07.2013, сума основного боргу та відсотків - 4 724 479,86 грн, контрагент - ТОВ "КамянкаГлобалВайн";
- кредитний договір № 004-03-11 від 25.03.2011, сума основного боргу та відсотків - 52 496 345,70 грн, контрагент - ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів".
4.4. При цьому, приймаючи постанову від 07.07.2021 у справі № 916/2194/18, Верховний Суд встановив, що 06.08.2015 ПАТ "Банк "Петрокоммерц - Україна" (первісний заставодержатель) та ТОВ "ФК "Централ Капітал" (новий заставодержатель) уклали договір про передачу прав за іпотечними договорами № 02, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д. О. та зареєстрованим за № 5262. За цим договором банк передав ТОВ "ФК "Централ Капітал" права за іпотечним договором від 01.12.2010, укладеним банком з ТОВ "Рубікон-ІІ" (реєстровий №1-5184). Передача прав за іпотечним договором відбулася на підставі договору про відступлення права вимоги (договору цесії) від 24.07.2015.
4.5. Як встановлено господарськими судами, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна спірної земельної ділянки станом на 05.02.2018 підтверджується, що ТОВ "ФК "Централ Капітал" є іпотекодержателем за договором іпотеки щодо спірної земельної ділянки. Також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 03.09.2021 підтверджується, що ТОВ "ФК "Централ Капітал" є іпотекодержателем за договором іпотеки щодо спірної нерухомого майна.
4.6. 15.04.2016 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації банку Гулеєм О. І. видано наказ №60, яким визнано нікчемними правочини (у тому числі договори), вчинені (укладені) ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, а саме: з 18.03.2015 по 18.03.2016, згідно з додатком 1 та доручено директору департаменту запровадження тимчасової адміністрації Фонду здійснити необхідні заходи щодо застосування наслідків нікчемності договорів відповідно до додатку 1.
Додатком № 1 до наказу № 60 визначено, що причинами нікчемності договору відступлення права вимоги (договір цесії) від 24.07.2015, укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" (цедент) та ТОВ "ФК "Централ Капітал" (цесіонарій) є те, що:
- відповідно до пункту 3 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" банк здійснив відчуження або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому згідно з умовами договору. За умовами договору ціна відступлення права вимоги складає 44 418 978,87 грн, в той час коли борг з урахуванням відсотків складає 97 413 822,43 грн, у відсотковому співвідношенні різниця складає 54,4%, таким чином, цедентом права вимоги відчужені за ціною, яка на 20 і більше відсотків менша від розміру грошових зобов`язань, право вимоги за якими відступається.
- згідно з пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
- відповідно до пункту 2 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.
4.7. На виконання наказу від 15.04.2016 № 60 ТОВ "ФК "Централ Капітал" було направлено повідомлення про нікчемність правочинів, зазначених у наказі, зокрема і повідомлення від 17.05.2016 № 01.1-06/971 про нікчемність договору відступлення права вимоги (договору цесії) від 24.07.2015.
4.8. Відповідач-1 вказує, що Відповідачем-2 на адресу Позивача було надіслано вимогу про усунення порушення від 09.11.2016 вих.№0911/16, в якій ТОВ "ФК "Централ Капітал", посилаючись на положення статей 33, 35, 36 Закону України "Про іпотеку", а також положення п 6.4. договору іпотеки, просило ТОВ "Рубікон-ІІ" оплатити заборгованість за кредитним договором у сумі 21 573 017,27 грн, попередивши про намір, у іншому випадку, укласти договір купівлі-продажу майна в порядку статті 38 Закону України "Про іпотеку".
У підтвердження направлення даної вимоги Відповідачем-1 надано копію конверта, на якому міститься напис: "Пакет получить отказались. 17.01.2017".
4.9. Водночас, 02.12.2021, вже після початку розгляду справи по суті, ТОВ "ФК "Централ Капітал" подало клопотання про долучення доказів, а саме докази того, що 23.08.2017 Відповідач-2надіслав на адресу Позивача ще одну вимогу про усунення порушення від 23.08.2017, в якій просив ТОВ "Рубікон-ІІ" погасити заборгованість і зазначив, що у разі непогашення заборгованості товариство розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України "Про іпотеку" та умов договору іпотеки будь-яким способом на власний розсуд, у тому числі шляхом позасудового врегулювання на підставі п. 6.4. договору іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки.
У підтвердження направлення такої вимоги ТОВ "ФК "Централ капітал" надано суду опис вкладення, реєстр № 1, копію конверту, який містить напис: "Вернуть отправителю в Киев. Отказ от получения пакета. 05.09.2017".
Господарський суд Одеської області задовольнив клопотання Відповідача-2 та прийняв вказані докази до розгляду.
4.10. Господарськими судами також встановлено, що 06.03.2018 ТОВ "ФК "Централ капітал" в якості продавця та/або іпотекодержателя та ТОВ "Сауспальм" в якості покупця уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І. В., зареєстрований за № 90.
Відповідно до п. 1.1. наведеного договору продавець, що діє від свого імені на підставі статті 38 Закону України "Про іпотеку", продає (передає у власність), а покупець купує (приймає у власність) земельну ділянку (кадастровий номер 5121084200:03:001:0008), яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Нерубайська сільська рада, село Нерубайське, 15 км шляху Одеса - Київ, загальною площею 14,9577 га.
За умовами п. 2.1. договору продаж земельної ділянки, що відчужується, провадиться за 11 270 630 грн. Оплата земельної ділянки здійснюється шляхом безготівкового перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця.
Відповідно до п. 2.2. договору покупець зобов`язаний розрахуватися з продавцем протягом 12 місяців.
4.11. Також, 06.03.2018 ТОВ "ФК "Централ капітал" в якості продавця та/або іпотекодержателя та ТОВ "Сауспальм" в якості покупця уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І. В., зареєстрований за № 91.
Згідно з п. 1.1. зазначеного договору продавець, що діє від свого імені на підставі статті 38 Закону України "Про іпотеку", передає, а покупець приймає у власність об`єкт нерухомого майна, а саме: будівлі комплексу дорожнього сервісу, які знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, Нерубайська сільська рада, шлях Одеса - Київ 15 км, загальною площею 11 217,50 кв. м, розташовані на земельній ділянці площею 14,9577 га кадастровий номер 5121084200:03:001:0008.
За умовами п. 2.1. договору ціна продажу нерухомого майна за цим договором складає 19 073 452 грн. Оплата нерухомого майна здійснюється шляхом безготівкового перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця.
Відповідно до п. 2.2. договору покупець зобов`язаний розрахуватися з продавцем протягом 12 місяців з дня укладання цього договору.
4.12. 24.06.2020 між ТОВ "ФК "Централ капітал" та ТОВ "Сауспальм" було укладено додаткові угоди до договорів купівлі-продажу, якими внесено зміни до цих договорів та викладено їх пункти 2.2. в наступній редакції: "2.2. Покупець зобов`язаний розрахуватися з продавцем у строк до 31 грудня 2021 року включно шляхом безготівкового перерахування грошових коштів, зазначених у п.2.1. цього договору, на рахунок продавця.".
4.13. У підтвердження здійснення часткової оплати за договорами ТОВ "Сауспальм" разом з відзивом на позовну заяву надано платіжні доручення.
Так, згідно з наданими Відповідачем-1 платіжними дорученнями, ТОВ "Сауспальм" перераховано 307 869,00 грн за договором купівлі-продажу нерухомого майна та 170   630,00 грн - за договором купівлі-продажу земельної ділянки.
4.14. 14.03.2018 між ТОВ "Несімко" (іпотекодержатель) та ТОВ "Сауспальм" укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, визначеного в цій статті договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку на умовах, визначених у цьому договорі нерухоме майно:
- земельну ділянку, кадастровий номер 5121084200:03:001:0008, що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Нерубайська сільська рада, село Нерубайське, 15 км шляху Одеса - Київ, загальною площею 14,9577 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1502142151210,
- будівлі комплексу дорожнього сервісу, що знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, село Нерубайське, Нерубайська сільська рада, шлях Одеса - Київ 15 км, загальною площею 11 217,50 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1502398551210.
Згідно з п. 1.2. вказаного договору, іпотекою за цим ним забезпечується виконання зобов`язань ТОВ "Сауспальм" перед ТОВ "Несімко", що випливає з договору безпроцентної фінансової допомоги на поворотній основі № 14/03 від 14.03.2018, а саме: зобов`язання іпотекодавця повернути іпотекодержателю безпроцентну поворотну фінансову допомогу в сумі 31300000 грн до 31.12.2021.
4.15. З огляду на викладене, а також у зв`язку з тим, що договори купівлі-продажу від 06.03.2018, на думку Позивача, є недійсними, у тому числі, оскільки порушують публічний порядок, та були укладені на підставі недійсного договору відступлення прав вимоги від 24.07.2015, ТОВ "Рубікон-ІІ" звернулось з цим позовом до суду.
5. Позиція Верховного Суду
5.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
5.2. Згідно з положеннями частини шостої статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
При цьому статтею 129 Конституції України закріплено такі основні засади судочинства як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
5.3. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
5.4. Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
5.5. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
5.6. Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
5.7. Отже, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, не визнається, оспорюється, тобто має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.
5.8. Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач самостійно визначає предмет, підстави позову, обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, зазначає суб`єктний склад у судовому процесі. Позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
5.9. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, суб`єктний склад цих конкретних спірних правовідносин, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.
5.10. З огляду на викладене Суд звертає увагу, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Адже, рішенням суду має вирішуватись питання про захист визначених, конкретних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських правовідносин.
5.11. Під час розгляду справи суд має перевірити вищевказане у розрізі доводів та доказів як позивачів так і відповідачів, з огляду на тягар доказування, ураховуючи принцип змагальності та диспозитивності, завдань господарського судочинства в цілому.
5.12. Колегія суддів окремо зазначає, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у господарському (судовому) процесі": сторонами в господарському (судовому) процесі є позивач і відповідач, особи, які вказані у статті 4 Господарського процесуального кодексу України (частина перша статті 45 зазначеного Кодексу); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (подібні висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17).
5.13. Саме суд на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України, ураховуючи завдання господарського судочинства має визначити характер спірних правовідносин та суб`єктів, які є учасниками цих правовідносин (сторони спору), і за результатами цього вирішити відповідний спір. Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі.
5.14. За змістом наведених норм, сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги.
5.15. Водночас згідно з положеннями статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 цього ж Кодексу.
5.16. Відповідно до частини другої статті 202 Цивільного кодексу України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті Цивільного кодексу України).
5.17. За змістом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
5.18. Частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
5.19. Згідно з частиною першою статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
5.20. Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є поділ недійсних правочинів на нікчемні та оспорювані.
У Цивільному кодексі України закріплений підхід, за яким оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.
Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 Цивільного кодексу України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, рецисорний позов).
Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуальної" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах "нікчемний", "є недійсним". Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не "породжує" (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.
Подібну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 473/1878/19.
5.21. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №463/5896/14-ц зазначено, що якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.
5.22. Так, предметом позову у цій справі є, зокрема, вимога про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги (договору цесії) від 24.07.2015, укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал".
5.23. Однак, частково задовольняючи позов, суду апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога Позивача про визнання недійсним вказаного договору не підлягає задоволенню, оскільки такий правочин є нікчемним в силу вимог закону (пункту 3 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"), враховуючи, що цедентом права вимоги відчужені за ціною, яка на 20 і більше відсотків менша від розміру грошових зобов`язань, право вимоги за якими відступається.
5.24. Застосовуючи наведену правову норму, апеляційний суд виходив з того, що, як вбачається з матеріалів справи, у додатку № 1 до оскаржуваного договору про відступлення прав вимоги (договору цесії) від 24.07.2015 передавалися вимоги за кредитними договорами з чотирма різними контрагентами:
- СУНП "Марком" у формі ТОВ за кредитним договором № 041-11-11 від 29.11.2011, сума основного боргу та відсотків - 12 434 689,76 грн;
- СУНП "Марком" у формі ТОВ за кредитним договором № 043-11-11 від 29.11.2011, сума основного боргу та відсотків - 8 374 748,05 грн;
- ТОВ "Рубікон-ІІ" за кредитним договором № 021-11-10 від 01.12.2010, сума основного боргу та відсотків - 19 383 559,06 грн;
- ТОВ "КамянкаГлобалВайн" за кредитним договором № 026-07-13 від 05.07.2013, сума основного боргу та відсотків - 4 724 479,86 грн;
- ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів" за кредитним договором № 004-03-11 від 25.03.2011, сума основного боргу та відсотків - 52 496 345,70 грн.
При цьому відповідно до п. 3.1. договору відступлення права вимоги, сторони визначили, що ціна прав вимоги за цим договором на дату його укладення відносно кожного із боржників складає:
- ПрАТ "Завод алюмінієвих профілів" - 35 000,00 грн;
- ТОВ "Рубікон-ІІ" - 18 850 061,20 грн;
- ТОВ "КамянкаГлобалВайн" - 4 724 479,86 грн;
- СУНП "Марком" у формі ТОВ - 20 809 437,81 грн.
Згідно з п. 3.2. договору відступлення прав вимоги цесіонарій здійснює оплату ціни прав вимоги за цим договором в загальному розмірі 44 418 978,87 грн шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на рахунок цедента.
5.25. Отже, з викладеного вбачається, що за наведеним договором передавалися вимоги до різних суб`єктів, які виникли з різних кредитних зобов`язань, а відтак цей договір фактично складається з ряду правочинів кожен з яких характеризується самостійним суб`єктним складом та змістом правовідносин.
5.26. Водночас, оцінивши зазначений договір в цілому (тобто загальну суму боргових зобов`язань, які передавалися за всіма кредитними договорами та загальну суму оплати за ним) апеляційний суд дійшов висновку, що спірний правочин є нікчемним в силу вимог закону, оскільки ціна відступлення права вимоги складає 44 418 978,87 грн, у той час як борг з урахуванням відсотків складає 97 413 822,43 грн, тобто у відсотковому співвідношенні різниця складає 54,4%, а відтак цедентом права вимоги відчужені за ціною, яка на 20 і більше відсотків менша від розміру грошових зобов`язань, право вимоги за якими відступається.
5.27. За таких обставин господарський суд апеляційної інстанції, розглядаючи відповідну позовну вимогу та визнаючи договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015 нікчемним, фактично прийняв судове рішення про права та обов`язки осіб, які не були залучені до розгляду справи, що підтверджується також змістом оскаржуваного судового рішення, яке містить пряме посилання на вказаних осіб з аналізом складу їх боргових зобов`язань.
5.28. Відповідно до частини четвертої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
5.29. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
5.30. Таким чином, оскільки оскаржуване судове рішення господарського суду апеляційної інстанції, яким визнано нікчемним договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 24.07.2015, фактично стосуються права, інтересів та обов`язків осіб, яких не було залучено до участі у цій справі, вказане рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду.
5.31. За таких обставин доводи скаржника про неврахування господарським судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду знайшли своє часткове підтвердження.
5.32. При цьому колегія суддів враховує те, що питання нікчемності договору від 24.07.2015 вже було предметом дослідження у справах № 910/9791/18, №916/2194/18, за результатами розгляду яких суди не знайшли підстав для задоволення позовів з посиланням на відсутність ознак нікчемності договору та неефективність обраного способу захисту. Водночас, незважаючи на висловлену правову позицію, Позивач знову звернувся, у тому числі, з вимогами саме про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги (договору цесії) від 24.07.2015, посилаючись, зокрема, на його нікчемність.
При цьому, хоча доводи заявника про вихід за межі підстав позову і спростовуються змістом прийнятого рішення, однак судом апеляційної інстанції застосовано формальний підхід до оцінки як вказаного договору, так і до процесуальної поведінки та позиції ТОВ "Рубікон-ІІ" під час надання позову, перевірки висновків місцевого суду, доводів апеляційної скарги тощо, оскільки суд повинен враховувати баланс приписів статті 14 Господарського процесуального кодексу України та реалізації принципу "суд знає закон", не перебираючи на себе функції учасника справи.
5.33. Що стосується клопотання ТОВ "ФК "Централ Капітал" про поворот виконання оскаржуваного судового рішення, то, враховуючи положення статті 333 Господарського процесуального кодексу України, а також скасування вказаного рішення з направляння справи на новий розгляд до апеляційного суду, таке клопотання задоволенню не підлягає.
5.34. Інші доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи та фактично спрямовані на спонукання Суду до необхідності переоцінки поданих сторонами доказів і встановлення нових обставин справи, що, відповідно до норм статті 300 Господарського процесуального кодексу України, виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
5.35. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
5.36. Разом з тим, як вбачається з оскаржуваного судового рішення, воно зазначеним критеріям не відповідають, а суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
5.37. Таким чином, при новому розгляді справи апеляційному суду необхідно врахувати вищенаведене та вирішити питання про залучення до участі у справі осіб, прав та обов`язків яких стосується оспорюваний Позивачем договір.
6. Висновки Верховного Суду.
6.1. Положеннями статті 300 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
6.2. Відповідно до частини четвертої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310,частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
6.3. За змістом пункту 8 частини першої статті 310 цього Кодексу судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
6.4. Згідно з частиною четвертою статті 310 Господарського процесуального кодексу України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
6.5. Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а також те, що порушення правових норм було допущено судом апеляційної інстанції, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до апеляційного господарського суду з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судове рішення.
7. Розподіл судових витрат
7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" задовольнити частково.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 у справі № 916/2330/21 скасувати.
3. Справу № 916/2330/21 направити на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. Зуєв

Судді                                                                                                    І. Берднік

                                                                                                    В. Суховий