ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2022 року                                 
м. Валки
справа № 621/3043/21
провадження №22-ц/818/2030/22
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Яцина В.Б.
сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – : ОСОБА_2 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу : ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 16 грудня 2021 року постановлену у складі судді Шахова В.В. ,-
ВСТАНОВИВ:
07 жовтня 2021 року в провадження Зміївського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі , розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження
09 грудня 2021 року до Зміївського районного суду Харківської області надішло клопотання від відповідача про передачу позовної заяви за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області клопотання ОСОБА_2 про передачу справи за підсудністю задоволено. Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано на розгляд за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1).
Ухвала обгрунтована тим, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані приписи ч.2 ст. 31 ЦПК України, відповідно до якої справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. Так, вищенаведені положення ч.2 ст. 31 ЦПК України застосовуються у випадку, коли після відкриття провадження по справі відповідач змінив місце проживання або перебування. Проте, з матеріалів справи вбачається, що позов був поданий в жовтні 2021 року, коли відповідач вже з 24.06.2020 мешкала в Києво-Святошинському районі Київської області.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішуючи питання про направлення справи до Киево-Святошинського районного суду Київської області суд фактично самостійно переглянув своє ж рішення про відкриття провадження у справі на предмет допущених помилок які полягають у тому, що суд не здійснив перевірку реєстрації місця проживання відповідача та не з`ясував поважність причин, через які позивач не може виїхати до місця проживання відповідача. При цьому, суд надав вільне тлумачення положень ч.2 ст. 31 ЦПК України, зазначивши, що вищенаведені положення застосовуються лише у випадку, коли після відкриття провадження по справі відповідач змінив місце проживання або перебування, тоді як у цій справі на день подання позову відповідач вже проживала в Києво-Святошинському районі Київської області. Ухвалу про відкриття провадження у справі сторонами не оскаржувалось, отже правильність вказаного рішення у законний спосіб не спростовано.
Скаржник зазначив, що із сутті мотивів, якими керувався суд у застосуванні ч.2 ст. 28 ЦПК України, вбачається, що вони зведені до висновку про відсутність в позивача права на вибір територіальної підсудності справи, оскільки при поданні позову ним не підтверджено наявність поважних причин, які унеможливлюють виїхати до місця проживання відповідача. Але ж, вказане питання повинне вирішуватися судом на стадії прийняття позову до розгляду, шляхом надання позивачеві можливості усунути недоліки позовної заяви. При цьому, не надавши позивачу можливості усунути недоліки позовної заяви, які перешкоджають відкриттю провадженню у справі, суд фактично наперед зробив висновок, про відсутність в позивача причин, які у розумінні ч.2 ст. 28 ЦПК України є поважними та дають позивачу право на вибір підсудності. Апелянт зазначив, що відповідач намагається штучно затягнути строки та ускладнити розгляд справи, оскільки ЇЙ достеменно відомо, що позивач не може залишити місце проживання, в зв`язку з доглядом та утриманням матері - ОСОБА_3 , яка у віці 83 років втратила свого чоловіка, який помер від короновірусної хвороби.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Частиною 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 07 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. (а.с.1).
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі , розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 12).
Відповідно до довідки №3244-5000287841 від 24.06.2020 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.16).
09 грудня 2021 року до Зміївського районного суду Харківської області надійшло клопотання від ОСОБА_2 про направлення справи до Києво-Святошинського районного суду Київської області.(а.с.23-24).
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.12.2020 справу передано на розгляд за підсудністю до до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю Києво-Святошинському районному суду Київської області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відповідно до довідки №3244-5000287841 від 24.06.2020 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 . 
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 367,  п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 16 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.
Головуючий                                                         О. Ю. Тичкова
Судді                                                                        О.В. Маміна 
                                                                       В.Б.Яцина