Номер провадження: 33/813/862/22
Номер справи місцевого суду: 495/4440/22 
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю. 
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І. 
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2022 року по адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2022 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119,0 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (а.с. 12-13).
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки при розгляді справи суд неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права та одну з основних засад судочинства, передбачену пунктом 1 ч. 3 ст. 129 Конституції України. Апелянт також стверджує, що складом дрібного хуліганства не охоплюється та законом не передбачено адміністративну відповідальність за спричинення сторонній особі фізичного болю, що в свою чергу було інкриміновано ОСОБА_1 . Окрім того, апелянт зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження повідомлення останньої про дату та час розгляду справи та відповідно направлення судової повістки про виклик (а.с. 16-26).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 липня 2022 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 29-30). 
В судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримувала.
Дослідивши матеріали справи в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Приймаючи оскаржуване рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 доведена та підтверджується наявними матеріалами справи, а саме – протоколом про адміністративне правопорушення, заявою ОСОБА_3 та поясненнями свідків. 
Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції та частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити.
Щодо посилань апелянта на неповідомлення про дату та час розгляду справи, слід зазначити наступне. Оскаржувану постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було винесено 05 липня 2022 року. Відповідна дата міститься також в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому відповідно зазначено, що ОСОБА_2 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 05.07.2022 року о 11 год. 00 хв. в приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та містить особистий підпис останньої, що в свою чергу підтверджує факт повідомлення особи про дату та час розгляду справи та спростовує доводи апелянта.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 302117 вбачається, що 21 червня 2022 року близько 18 год. 40 хв. ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку з громадянкою ОСОБА_3 , в ході якої кричала та спричинила фізичну біль останній, в результаті дії ОСОБА_2 було кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.
За положенням ст. 173 КУпАП відповідальність настає у випадку дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Як вбачається з вищевказаного протоколу об`єктивна сторона інкримінованого проступку полягала в «кричанні та завданні фізичного болю». 
Учасники бійки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було надано різні пояснення щодо виникнення бійки. До матеріалів справи було долучено заяву ОСОБА_3 в якій вона посилалась на те, що ОСОБА_2 начала безпідставно сварку, в ході якої спричинила їй тілесні ушкодження (а.с.5), зокрема наносила удари руками та ногами (а.с.7). Втім ОСОБА_2 посилалась лише на безпричинний факт завдання ударів пакетом з якимось предметом з боку ОСОБА_3 , яка підізвала її до себе (а.с.4).
З пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с.6) вбачається, що вона була свідком лише бійки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
При цьому пояснення свідка ОСОБА_5 (а.с.8), котра проживає в одному будинку з ОСОБА_2 щодо того, що остання протягом тривалого часу порушує спокій мешканців будинку АДРЕСА_1 , а саме систематично провокує побутові конфлікти та використовує нецензурну лексику, спілкуючись іншими особами, котрі також проживають в даному будинку, не стосуються подій, котрі відбулись 21.06.2022 року та за наслідками яких було складеного відповідні адміністративні матеріали. 
Як вбачається з копії витягу з ЄРДР від 11.07.2022 року за заявою ОСОБА_2 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України. Окрім того, згідно відповіді, котра надійшла на адресу апеляційного суду, дізнавачем було винесено постанову про перекваліфікацію складу кримінального проступку з ч. 1 ст. 125 на ч. 2 ст. 125 КК України.
Згідно п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 року № 10 , суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством. Судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство (п. 16).
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як роз`яснив Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 року № 10 в п. 16 в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу порушника; місце, час учинення і суть дрібного хуліганства; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, зокрема, про матеріальну шкоду, якщо її було заподіяно (ч. 1 ст. 256 КУпАП). За відсутності таких даних і неможливості їх доповнити суддя повертає матеріали органу внутрішніх справ для додаткового оформлення. Суддям слід забезпечувати розгляд справ про дрібне хуліганство в присутності особи, яка його вчинила. Якщо порушник заперечує факт проступку або оспорює обставини його вчинення, необхідно допитати потерпілого, свідків, витребувати додаткові матеріали. У таких випадках доцільно вести протокол судового засідання.
Разом з тим, враховуючи суперечливих характер інформації наведеної в протоколі про адміністративне правопорушення (об`єктивна сторона правопорушення, наявність свідків тощо) та безпосередньо долучених письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , та як наслідок неможливість встановити відповідну об`єктивну сторону даного правопорушення, встановлення якої в свою чергу є необхідною умовою для правильної кваліфікації даного правопорушення працівниками поліції, з врахуванням принципів та основних засад національного законодавства про адміністративні правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про неможливість розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 без вчинення додаткових процесуальних дій, зокрема, належного оформлення адміністративних матеріалів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. 
Разом з тим, апеляційний суд також враховує той факт, що згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинено 21 червня 2022 року, тобто на час розгляду справи апеляційним судом, тримісячний строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП сплив, що свідчить про існування підстав для закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2022 року – скасувати.
Провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк