ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6675/22 Справа № 213/2822/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2022 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 213/2822/21
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Остапенко В.О., 
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання – Євтодій К.С.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року, яка постановлена суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області повний текст ухвали складено 21 червня 2022 року, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконком Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишена без розгляду напідставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.
В апеляційній скарзі представник позивача посилається на порушення судом норм процесуального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що про дату, час та місце розгляду справи позивач та представник позивача належним чином повідомлені не були. При цьому в березні 2022 року позивач та представник позивача, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, залишили країну, що підтверджується відповідними відмітках в закордонних паспортах, отже отримати будь які повістки не мали змоги. 
Відзив на апеляційну скаргу не подавався. 
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, представником позивача подана заява, в якій останні прость проводити розгляд справи за відсутності скаржника та її представника, відповідач ОСОБА_2 про причини своєї неявки суд не повідомив, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконком Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів без розгляду, суд першої інстанції керувався п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання.
Однак, на думку колегії суддів, такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".
У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.
Статтею 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частина 5 ст. 223 ЦПК України передбачає, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення зали судового засідання.
Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.
Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.
Із матеріалів справи вбачається, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконком Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів перебуває на розгляді у суді першої інстанції з 03 серпня 2021 року.
Підставою для залишення позовної заяви без розгляду стала неявка позивача  у судові засідання, призначені на 17 березня 2022 року, 18 травня 2022 року та 06 червня 2022 року.
Згідно ч.ч.3 ст. 128 ЦПК судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.
При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повідомлення позивача та її представника про дату та час розгляду справи 17 березня 2022 року, 18 травня 2022 року та 06 червня 2022 року. 
За таких обставин, у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для висновку про те, що належним чином повідомлений позивач та її представник повторно не з`явилися в судові засідання, призначені на 17 березня 2022 року, 18 травня 2022 року та 06 червня 2022 року.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 8 ст. 8 Закону України « Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції залишив позов без розгляду в порушення вимог ст. 257 ЦПК України.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_3 , яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , задовольнити.
Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2022 року – скасувати.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Виконком Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів направити до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для подальшого розгляду, відповідно до вимог ЦПК України. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 25 жовтня 2022 року. 

Головуючий:

Судді: