ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9142/21  Номер провадження 22-ц/814/1988/22	Головуючий у 1-й інстанції Материнко  М.О.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., 
розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом адвоката Буряка Дмитра Миколайовича в інтересах  ОСОБА_1 до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про звільнення майна з-під арешту
третя особа: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»
за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 19 травня 2022 року, прийнятого під головуванням судді Материко М.О. в м. Полтаві (дата складання повного тексту не зазначена),-
в с т а н о в и в :
У вересні 2021 року адвокат Буряк Д.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що на підставі судового наказу №2н-86 виданого 28.03.2008 року Полтавським районним судом Полтавської області стягнуто з позивача на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 4963,21 грн. На підставі вказаного судового наказу відкрито ВП №15042792 від 01.10.2009 року та цього ж дня накладено арешт на все майно боржника, відомості про обтяження внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №6323539 від 01.10.2009 року.
23.12.2009 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна в боржника.
Повторно стягувач звернувся до примусового виконання судового наказу №2н-86 виданого 28.03.2008 року Полтавським районним судом Полтавської області та 13.10.2010 року державним виконавцем відкрито ВП №21928279 та накладено арешт на майно боржника. Обтяження внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №6323622 від 1.03.2011 року.
16.11.2011 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна в боржника.
На даний час відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внесено обтяження на все нерухоме майно за №6323454 від 26.09.2008 року на підставі постанови державного виконавця АА №377290 від 26.09.2008 року, за судовим наказом №2н-86 виданого 28.03.2008 року Полтавським районним судом Полтавської області.
Вказував на те що, відповідач під час повернення виконавчого документу повинен був зняти арешти(обтяження), однак цього не зробив.
Посилаючись на те, що внаслідок арешту на майно позивач позбавлений можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном на власний розсуд, просив зняти обмеження у вигляді арештів з майна ОСОБА_1 , які було накладено відділом державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції під час примусового виконання судового наказу 2н-86 від 28.03.2008 року в рамках ВП №15042792, ВП №21928279 та постанови про арешт майна боржника АА №377290 від 26.09.2008 року.
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19 травня 2022 року задоволено в повному обсязі позовну заяву адвоката Буряка Дмитра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про звільнення майна з-під арешту
Знято обмеження у вигляді арештів з майна ОСОБА_1 , які було накладено відділом державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції під час примусового виконання судового наказу 2н-86 від 28.03.2008 року в рамках ВП №15042792, ВП №21928279 та постанови про арешт майна боржника АА № 377290 від 26.09.2008 року.
Стягнуто з відповідача судові витрати у розмірі 908 грн. та віднесено на користь держави.
Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.
Рішення оскаржив АТ КБ «ПриватБанк», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та закрити провадження у справі.
Вважає, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. У зв`язку із цим боржник не може пред`являти позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.
У відзиві Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Адвокат Буряк Д.М. у своєму відзиві, посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 19 травня 2022 року залишити без змін. 

Апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судових повідомлень учасникам справи на їх електронні адреси.
Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що судовим наказом №2н-86, виданим 28.03.2008 року Полтавським районним судом Полтавської області, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 4 963,21 грн. 
01.10.2009 року аа підставі вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження №15042792 та цього ж дня накладено арешт на все майно ОСОБА_2 , відомості про обтяження внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №6323539 від 01.10.2009 року.
23.12.2009 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника.
Повторно стягувач звернувся до примусового виконання зазначеного судового наказу, у зв`язку з чим 13.10.2010 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №21928279 та накладено арешт на майно боржника. Обтяження внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №6323622 від 1.03.2011 року.
16.11.2011 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача адвокат Буряк Д.М. зазначав, що незнятий арешт (обтяження) з майна ОСОБА_1 , позбавляє можливості останнього вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном на власний розсуд. 
Районний суд, задовольняючи позовні вимог своє рішення мотивував тим, що накладені арешти обмежують права позивача, як власника, щодо вільного розпорядження майном.
Однак, колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком. 
Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст.19 ЦПК України   розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Так, відповідно до  ст.447 ЦПК України  сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено  Закном України «Про виконавче провадження».
По даній справі позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, не давши належної оцінки зазначеній обставині, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що він може пред`являти позов про зняття арешту з майна.
Законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому  розділом VII ЦПК України. 
Зазначене узгоджується з Постановою від 24 травня 2021 року Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 712/12136/18.

Отже, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню із скасуванням рішення районного суду та ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , як таких, що заявлені у неналежний спосіб.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 19 травня 2022 року скасувати, ухваливши нове рішення.
  Відмовити в задоволенні позовних вимог адвоката Буряк Дмитра Миколайовича в інтересах  ОСОБА_1 до Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про звільнення майна з-під арешту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 24.10.2022 року.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Прядкіна

Судді:                                                                                 С.Б. Бутенко
                                                                                                                       
О.І. Обідіна