ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року                                                                              Справа № 906/702/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г. ,  суддя Мельник О.В. 

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:
прокурора - Манжаюка Д.Л.
позивача Державної екологічної інспекції Поліського округу - не з`явився
позивача Іршанської селищної ради - не з`явився
відповідача - не з`явився

перевіривши матеріали апеляційної скарги заступника керівника Житомирської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.08.2022 р.
ухвалене у м. Житомирі, повний текст складено 29.08.2022 р.
у справі № 906/702/21 (суддя Шніт А.В.)
за позовом керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції Поліського округу, Іршанської селищної ради
до відповідача Приватного підприємства "Моноліт"
про стягнення 7648921,91 грн

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Житомирської області від 18.08.2022 р. у справі № 906/702/21 відмовлено у задоволенні позову керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу, Іршанської селищної ради до відповідача Приватного підприємства "Моноліт" про стягнення 7648921,91 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, прокурор подав до Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 18.08.2022 р. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити. 
Вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене без оцінки всіх наданих доказів, з неправильним застосуванням норм процесуального права і норм матеріального права, а саме ст. 1166 ЦК України, Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, Кодексу України про надра, Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 р.
Так, наказом Державної служби геології та надр України від 28.08.2017 р. № 382 встановлено дату № 2861 від 29.11.2002 р., у зв`язку з не проведенням повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин.
Стверджує, що відповідач будучи обізнаним про прийняття наказу Державною службою геології та надр України № 382 від 28.08.2017 р. про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, порушуючи вимоги Кодексу України про надра та п.22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами у період з 01.11.2017 р. по 23.04.2019 р. здійснював видобування корисних копалин самовільно.
Звертає увагу, що повторна державна експертиза не набуває чинності відразу після факту її виконання, а вводиться в дію Державною службою геології та надр України. Судом першої інстанції не взято до уваги, що протокол № 4006 Державної комісії України по запасах корисних копалин від 18.07.2017 р., був введений в дію Державною службою геології та надр 08.06.2018 р.
Доводить, що суд не взяв до уваги, що відповідачем вибірково виконані вимоги наказу Державної служби геології та надр України № 382 від 28.08.2017 р. про зупинення наявного у ПП «Моноліт» спеціального дозволу на користування надрами, і відповідачем не надані докази виконання вимог щодо припинення видобування корисних копалин на період зупинення дозволу.
Зазначає, що судом першої інстанції відсутність вини ПП «Моноліт» у незаконному видобутку корисних копалин судом мотивована несвоєчасним поновленням державними органами відповідачу спеціального дозволу на користування надрами, зокрема, протиправною бездіяльністю Держгеонадр України щодо продовження строку дії ПП «Моноліт» спецдозволу на користування надрами № 2861 від 29.11.2002 р. Разом з тим, указаний орган до розгляду у справі не залучався, тому й не міг спростувати висновки суду про свою бездіяльність.
Помилковим вважає посилання суду першої інстанції на вимоги Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та принцип «мовчазної згоди» при поновленні дії спеціального дозволу на користування надрами.
Доводить, що протиправна поведінка та вина підприємства підтверджуються отриманням листа Державної служби геології та надр про прийняття наказу про зупинення дії спеціального дозволу, актом перевірки Державної служби геології та надр України           № 06-02/23/2019-60/п від 16.08.2019 р. у якому зафіксовано факт порушення, зокрема видобування надр у період зупинки дозволу на користування надрами, довідкою ПГІ «Моноліт» про об`єм видобутої корисної копалини, маркшейдерською документацією, звітністю підприємства форми 5 гр за 2017-2018 роки тощо.
Вважає необґрунтованою позицію суду щодо невірного розміру шкоди, завданої навколишньому природному середовищу та неналежності висновку інженерно-екологічної експертизи як доказу. Так, порядок визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного видобутку корисної копалини, визначається Методикою визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, яка затверджена наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 303 від 29.08.2011 р. У висновку є посилання, що він проведений у відповідності до вимог Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 303 від 29.08.2011 р.
Необхідні обміри для визначення обсягу видобутих корисних копалин ПП «Моноліт» за період з 01.11.2017 р. по 23.04.2019 р. отримані згідно звітності та маркшейдерської документації ПП «Моноліт», що становить 2879 м.куб. габро. Достовірність вказаних об`ємів не спростована під час розгляду справи, оскільки вона відповідає об`ємам, відображеним у звітності форми 5-гр, яку подавало ПП «Моноліт» за вказаний період до Державної служби геології та надр України.
Також пояснює, що кримінальне провадження постановою начальника СВ Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в області від 25.09.2020 р. було закрите у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. Вказана підстава не є реабілітуючою, зокрема не вказує на відсутність складу кримінального правопорушення чи події злочину.
Таким чином доводить, що суд дійшов помилкового висновку про недоведеність складу цивільного правопорушення. На підставі викладеного просить апеляційну скаргу задоволити, рішення Господарського суду Житомирської області від 18.08.2022 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Відповідач Приватне підприємство "Моноліт" подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апеляційна скарга є ідентична позовній заяві про стягнення збитків та не містить в собі будь-який фактичних обставин для задоволення апеляційної скарги, в т.ч. щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні цього рішення.
Вважає, що позивач в апеляційній скарзі безпідставно вказує, що до участі у справі не залучалися Держгеонадра України для спростування висновку про його бездіяльність. Такі твердження позивача є безпідставними, оскільки позивачі будь-яких клопотань чи заяв до суду про залучення до участі у справі третіх осіб, на права чи обов`язки яких може вплинути рішення суду у справі. 
Пояснює, що наказом Державної служби геології та надр України (Держгеонадра)      № 382 від 28.08.2017 р. "Про внесення змін до наказів Держгеонадр №373 від 18.11.2015 р.,  № 5 від 11.01.2017 р., № 50 від 01.02.2017 р. та № 172 від 19.04.2017 р. Приватному підприємству "Моноліт" встановлено дату зупинення наявного в нього спеціального дозволу на користування надрами, а саме - з 01.11.2017 р. у зв`язку з не проведенням повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин у порушення п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 р. № 865. Зазначеним наказом було надано строк на усунення недоліків, а саме для проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, відповідно до пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин.
Листом від 06.09.2017 р. № 20120/03./14-17 Держгеонадра повідомило підприємство про прийняття наказу від 28.08.2017 р. № 382 та зупинення дії Спецдозволу з 01.11.2017 р. 
Звертає увагу, що зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами було передбачене з 01.11.2017 р. та лише у випадку невиконання вимог Держгеонадр, що стали підставою для прийняття такого рішення.
Ту обставину, що зазначений наказ Держгеонадр не був оскаржений, пояснює бажанням підприємства врегулювати розбіжності у досудовому порядку. Так, листом від 01.09.2017 р. № 25 (вх. номер Держгеонадра 14832/02/14-17 від 04.09.2017 р.) підприємство повідомило Держгеонадра про повне усунення порушень законодавства про надра. Так, за результатами співпраці з ДКЗ, останнє згідно з протоколом від 18.07.2017 р. № 4006 виконало роботи з державної експертизи матеріалів повторної геолого-економічної оцінки запасів Володимирського-1 родовища габро в Хорошівському районі Житомирської області і  пунктом 3.14 постановлено, що цей протокол підлягає розгляду та введенню в дію Державною службою геології та надр України.
Пояснює, що не отримавши жодної відповіді від Держгеонадр підприємство  повторно повідомило Держгеонадра про усунення порушень вимог законодавства про надра шляхом надання листа від 23.11.2017 р. № 32, і вищезазначеними листами ПП "Моноліт" просило Держгеонадра повідомити про врахування усунення недоліків, які стали підставою для запланованої зупинки дії Спецдозволу. У зв`язку з відсутністю від Держгеонадр відповіді майже протягом року, Підприємство надало повторного листа від 10.09.2018 р.      № 15, яким було повідомлено Держгеонадра про введення в дію протоколу ДКЗ № 4006 від 18.07.2017 р. 
Також ПП "Моноліт" повторно просило Держгеонадра надати інформацію про врахування нею факту усунення порушення вимог законодавства про надра. 
Вважає, що враховуючи наведені обставини, підприємство протягом періоду з   01.11.2017 р. по 23.04.2019 р. здійснювало використання надр на підставі Спецдозволу з повним дотримання вимог діючого на той час законодавства.
Звертає увагу, що п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, яким було передбачено проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин кожні п`ять років експлуатації ділянки паду, скасовано з 18.12.2017 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів Украіни № 1108 «Про внесення зміни до пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин». Таким чином, що зупинка спецдозволу ПП «Моноліт» відбулась з 01.11.2017 р., а з 18.12.2017 р. норма законодавства по якій зупинили дозвіл була відмінена.
Звертає увагу, що Державна екологічна інспекція взагалі не проводили жодних експертиз, а використали експертизу з кримінальної справи, яка в свою чергу не відповідає вимогам Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами.
Доводить, що обсяг видобутих корисних копалин без встановлення фактичних даних не може слугувати підставою для нарахування збитків, і застосування Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами є протиправним, якщо їх не визначено шляхом вимірювання лінійних розмірів фактичної кількості незаконно видобутих корисних копалин, як це передбачено п.3.2. Методики.
Стверджує також, що експертиза як доказ в підтвердження розміру збитків, викладених у позовній заяві, зроблений у кримінальному провадженні №12018060140000459 від 25.09.2018 р., не може бути прийнята як доказ, з огляду на норми ст.101 ГПК України.
Звертає увагу, що виявлення Держекоінпекцією порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства є можливим лише за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) на предмет дотримання ПП «Моноліт» вимог природоохоронного законодавства. Разом з тим, у період, за який прокурор заявляє до стягнення збитки, а саме у березні 2018 року, територіальним органом Держекоінспекції було проведено відповідний захід державного нагляду (контролю), за результатами якого було виявлено ряд порушень природоохоронного законодавства, серед яких відсутнє порушення, яке стосується самовільного користування надрами без проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин.
Враховуючи вищевикладене, ПП «Моноліт» вважає наміри позивача стягнути збитки, які нібито завдані державі внаслідок самовільного користування надрами, безпідставними та необґрунтованими належними та допустимими доказами, що є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.
Доводить, що враховуючи відсутність вини ПП «Моноліт» в неодержанні спеціального дозволу на користування надрами так і факту неправомірної поведінки, у діях відповідача відсутній склад правопорушення, а саме протиправна поведінка, вина, шкода та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Позивачем не наведено всіх елементів, необхідних для застосування до відповідача деліктної відповідальності, отже і відсутні правові підстави для задоволення позову та обов`язку по відшкодуванню шкоди відсутні.
На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги повністю та залишити рішення Господарського суду Житомирської області від        18.08.2022 р. у справі № 906/702/21 без змін.
Заявив, що орієнтовний (попередній) розмір витрат на забезпечення професійної правничої допомоги складає 9000 грн., і докази оплати та детальний опис будуть надані протягом 5 днів після прийняття рішення у справі згідно зі ст. 141 ЦПК України.

Державна екологічна інспекція Поліського округу, Іршанська селищна рада відзивів на апеляційну скаргу суду не подали.

В судовому засіданні 06.12.2022 р. представник відповідача вийшов на зв`язок з судом апеляційної інстанції в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, однак технічно не зміг продовжити участь в судовому засіданні. Розгляд справи продовжений без участі представника відповідача відповідно до ч.5 ст.197 ГПК України, де визначено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.08.2022 р. у справі № 906/702/21.

Державна екологічна інспекція Поліського округу, Іршанська селищна рада не забезпечили явку представників у судове засідання, тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку, що підтверджено реєстром відправки електронної кореспонденції /а.с.113 у т.3/. 
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.
Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення Державної екологічної інспекції Поліського округу, Іршанської селищної ради про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників Державної екологічної інспекції Поліського округу, Іршанської селищної ради за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
29.11.2002 р. Державною службою геології та надр України видано Приватному підприємству "Моноліт" спеціальний дозвіл № 2861 на користування надрами (видобування незміненого габро, придатного для виробництва блоків та облицювальних виробів із них, інтенсивно тріщинуватого габро, придатного для виробництва щебеню) на Володимирському-І родовищі, яке розташоване у 3 км на північний схід від с. Добринь Хорошівського (у минулому - Володарськ-Волинського) району Житомирської області      /а.с. 44 у т.2/. У даному спецдозволі зазначено строк його дії - до 29.11.2032 р.
Наказом Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) № 382 від 28.08.2017 р. "Про внесення змін до наказів Держгеонадр № 373 від 18.11.2015 р., № 5 від 11.01.2017 р., № 50 від 01.02.2017 р. та № 172 від 19.04.2017 р. (з врахуванням додатку № 1 до нього) відповідачеві Приватному підприємству "Моноліт" встановлено дату зупинення наявного в нього спеціального дозволу на користування надрами № 2861 від 29.11.2002 р. з 01.11.2017 р. у зв`язку з непроведенням повторної державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин як порушення п.25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 р. № 865 /а.с. 62-64 у т.1/.
Листом № 20120/03/14-17 від 06.09.2017 р. /а.с. 60 у т.1/ Держгеонадра України повідомлено відповідача про наказ № 382 від 28.08.2017 р., зокрема щодо зупинення спеціального дозволу на користування надрами з 01.11.2017 р. Одержання відповідачем цього листа підтверджено відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення /а.с. 61 у т.1/.
Доказами у справі підтверджено, що 18.05.2017 р. Приватним підприємством "Моноліт" та Державною комісією України по запасах корисних копалин з метою проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин укладений договір на проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин № 184, предметом якого є виконання робіт з державної експертизи матеріалів повторної геолого-економічної оцінки запасів Володимирського-1 родовища габро в Хорошівському районі Житомирської області /а.с. 146-148 у т.1/.
На виконання умов цього договору відповідачу Державною комісією України по запасах корисних копалин передано Протокол № 4006 від 18.07.2017 р., за яким повністю виконано передбачений обсяг робіт. У п. 3.14 Протоколу постановлено, що він підлягає розгляду та введенню в дію Державною службою геології та надр України /а.с. 150-156 у т.1/.
Листом № 25 від  01.09.2017 р. /а.с. 145 у т.1/ відповідач повідомив Держгеонадра про повне усунення порушень законодавства про надра, а саме зазначено, що відповідачем виконана повторна геолого-економічна оцінка Володимирського-1 родовища габро, що експлуатується Приватним підприємством "Моноліт" на підставі спеціального дозволу на користування надрами № 2861 від 29.11.2002 р., запаси корисних копалин затверджені 20.07.2017 р. Протоколом № 4013 Державної комісії України по запасах корисних копалин. Вказаний лист Держгеонадра отримала 04.09.2017 р. за вх.№ 14832/02/14-17, про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції.
Доказів відповіді Держгеонадра на лист відповідача № 25 від  01.09.2017 р. матеріали справи не містять.
У подальшому відповідач повторно направив Держгеонадра листа про усунення порушень вимог законодавства про надра № 32 від 23.11.2017 р. /а.с. 157 у т.1/, який отриманий 24.11.2017 р. за вх. № 199/02/14-17, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на вказаному листі. Доказів відповіді Держгеонадра на лист відповідача № 32 від 23.11.2017 р. матеріали справи не містять.
10.09.2018 р. відповідач надіслав Держгеонадра листа № 15 /а.с. 158 у т.1/ (вх.№17755/02/14-18 від 10.09.2018 р.), яким повідомлено Держгеонадра про необхідність введення в дію Протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин № 4006 від 18.07.2017 р. Одночасно Приватне підприємство "Моноліт" повторно просило Держгеонадра надати інформацію щодо врахування нею факту усунення порушення вимог законодавства про надра.
Державна служба геології та надр України відповіді на зазначені вище звернення відповідачу не надала, докази такого відсутні.
16.08.2019 р. Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України за результатами перевірки дотримання ПП "Моноліт" вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічних руд, неметалічних корисних копалин, горючих твердих корисних копалин) складений акт № 06-02/23/2019-60/п (189) /а.с. 116-127 у т.1/. 
У акті зазначено, що в порушення п. 22 постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 р. "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами" (зі змінами) ПП "Моноліт" після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами не зупинив проведення на наданій йому в користування ділянці надр роботи, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами № 2861 від      29.11.2002 р. Зазначено, що дія дозволу зупинена з 01.11.2017 р. відповідно до наказів Держгеонадр № 50 від 01.02.2017 р. і № 172 від 19.04.2017 р. та поновлена наказом Держгеонадр № 125 від 23.04.2019 р. Також зафіксовано, що відповідно до довідки ПП "Моноліт" № 28 від 07.08.2019 р. видобуток у період з 01.11.2017 р. по 23.04.2019 р. склав 2879 м.куб., у т.ч. 2017 – 0 м.куб., 2018 – 2622 м.куб., 2019 – 257 м.куб.
В межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2018 р. за № 12018060140000459 була призначена судова інженерно-екологічна експертиза, і відповідно до висновку експерта № 1355/19-25 від 07.10.2019 р. визначений розмір збитків, завданих державі внаслідок самовільного видобутку корисної копалини загальнодержавного значення - габро на земельній ділянці родовища - Володимирське 1, що знаходиться на відстані 3 км на північний схід від с. Добринь Хорошівського району Житомирської області, наданої у спеціальне користування ПП "Моноліт", за період з 01.11.2017 р. по 23.04.2019 р., - у сумі 7648921,91 грн. /а.с. 103-108 у т.1/
Прокурор, посилаючись на порушення відповідачем ст.24 Кодексу України про надра та інших нормативних актів чинного законодавства в сфері охорони надр, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ПП "Моноліт" на користь Іршанської селищної ради 7648921,91 грн. збитків, завданих самовільним видобутком корисних копалин у період зупинення дії спецдозволу на користування надрами № 2861 від 29.11.2002 р. з 01.11.2017 р. по 29.04.2019 р.
Господарський суд Житомирської області відповідно до оскаржуваного рішення відмовив у задоволенні позову і колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ст.56 Кодексу України про надра однією із основних вимог у галузі охорони надр є додержання встановленого законодавством порядку надання і використання  надр. Норми ст. 65, 67 Кодексу України про надра передбачають, що порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, зокрема, винні у самовільному користуванні надрами. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.
Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.
Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести протиправність поведінки особи, вину особи, яка заподіяла шкоду, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами Цивільного кодексу України відповідальність настає незалежно від вини. Відтак, доводячи склад цивільного правопорушення у діях відповідача, позивач мав довести, що його (відповідача) поведінка була неправомірною та протиправною.
На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків (шкоди), протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. При цьому слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
Як зазначено вище, актом перевірки Державної служби геології та надр України № 06-02/23/2019-60/п (189) від 16.08.2019 р. /а.с. 116-127 у т.1/ підтверджено, зокрема, що в порушення п.22 постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 р. "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами" (з відповідними змінами) Приватне підприємство "Моноліт" після зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами не зупинив проведення на наданій йому в користування ділянці надр роботи, передбачені спеціальним дозволом на користування надрами № 2861 від 29.11.2002 р. 
Дія дозволу відповідно до наказу Держгеонадра № 382 від 28.08.2017 р. зупинена з 01.11.2017 р. Про прийняття наказу № 382 від 28.08.2017 р. та зупинення дії спецдозволу Держгеонадра повідомило відповідача листом № 20120/03/14-17 від  06.09.2017 р. /а.с. 60 у т.1/.          
Водночас вже 18.05.2017 р. - на час прийняття наказу № 382 від 28.08.2017 р. та насилання його/наказу відповідачеві Приватним підприємством "Моноліт" та Державною комісією України по запасах корисних копалин укладений договір на проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин № 184, предметом якого є виконання робіт з державної експертизи матеріалів повторної геолого-економічної оцінки запасів Володимирського-1 родовища габро в Хорошівському районі Житомирської області /а.с. 146-148 у т.1/.
Листом № 25 від  01.09.2017 р. відповідач повідомив Держгеонадра про повне усунення порушень законодавства про надра, а саме :
1) виконана повторна геолого-економічна оцінка Володимирського-1 родовища габро, що експлуатується Приватним підприємством "Моноліт" на підставі спеціального дозволу на користування надрами № 2861 від 29.11.2002 р.;
2) запаси корисних копалин затверджені 20.07.2017 р. Протоколом № 4013 Державної комісії України по запасах корисних копалин /а.с. 145 у т.1/.
Вказаний лист Держгеонадра отримала 04.09.2017 р. за вх. № 14832/02/14-17, про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції на даному листі.
Отже, станом на 06.09.2019 р., коли Держгеонадра направила відповідачу лист з повідомлення про встановлення дати зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 2861 від 29.11.2002 р., відповідач виконав повторну геолого-економічну оцінку і повідомив про це відповідний орган.
Таким чином, Державна служба геології та надр України була ознайомлена з фактом усунення порушень законодавства про надра, які стали підставою для прийняття рішення про зупинення дії вказаного спецдозволу.
У подальшому, не отримавши відповіді від Державної служби геології та надр України, відповідач повторно направляв листи про усунення порушень вимог законодавства про надра № 32 від 23.11.2017 р. (вх.№ 199/02/14-17 24.11.2017 р.) та № 15 від 10.09.2018 р. (вх.№ 17755/02/14-18 від 10.09.2018 р.).
Одночасно Приватне підприємство "Моноліт" просило Держгеонадра надати інформацію щодо врахування нею факту усунення порушення вимог законодавства про надра.
Державна служба геології та надр України залишила звернення відповдача без відповіді і реагування – докази протилежного суду ненадані.
За наведених обставин вбачається, що внаслідок бездіяльності Держгеонадра щодо неприйняття протягом тривалого часу рішення щодо поновлення (або відмови у поновленні за наявності підстав) відповідачу дії спеціального дозволу, створено невизначеність для відповідача та позбавлено його законної можливості реалізувати своє право на продовження користування надрами.
Суд звертає увагу, що за змістом акту від 16.08.2019 перевірки №06-02/23/2019-60/п (189) дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічних руд, неметалічних корисних копалин, горючих твердих корисних копалин) від 16.08.2019 /а.с. 116-127 у т.1/ зазначено про порушення відповідачем постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами" (з відповідними змінами), а саме - її пункт 22. 
Відповідно до  п.22 постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 р. "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами" (зі змінами) право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбачених Кодексом України про надра, Законами України "Про нафту і газ" та "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Тобто, до спірних правовідносин необхідно застосувати в тому числі норми Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".
Так, згідно з абз.4 ч.1 ст.4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом. Документи дозвільного характеру видаються безоплатно, на необмежений строк, якщо інше не встановлено законом.
У разі усунення суб`єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб`єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом (ч.5 ст.4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності").
Частиною 6 статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" у разі, якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу.
При цьому, за визначенням, наданим у статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.
Принцип мовчазної згоди (в контексті процедури отримання дозволу та наслідків неприйняття суб`єктом владних повноважень своєчасного рішення) можна застосувати у випадку, коли у визначений термін відповідним органом не прийнято жодного (позитивного або негативного) рішення про видачу або відмову у видачі документа дозвільного характеру, або відповідного погодження. Суб`єкт господарювання вправі продовжувати виконання робіт до прийняття відповідного рішення (позитивного або негативного) компетентним органом.
Тобто, виникнення у суб`єкта господарювання права на застосування принципу мовчазної згоди, за загальним правилом, настає при наявності системи таких умов:                     1) суб`єктом господарювання подані всі визначені законом документи для отримання дозволу, що підтверджується копією заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття; 2) закінчення строку розгляду поданих документів - 10 робочих днів від дня подання заяви; 3) відсутність/несвоєчасність відповіді суб`єкта владних повноважень по суті поданої заяви.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від      11.09.2019 р. у справі № 826/15869/17, від 28.11.2019  р. у справі № 826/2440/18 та враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.236 ГПК України.
Судом встановлено, що відповідачем виконано державну експертизу з повторної геолого-економічної оцінки запасів Володимирського-1 родовища габро в Хорошівському районі Житомирської області, і Державною комісією України по запасах корисних копалин передано відповідачу Приватному підприємству «Моноліт» Протокол № 4006 від    18.07.2017 р. 
Відповідач, починаючи з 01.09.2017 р. неодноразово повідомляв  Держгеонадра про повне усунення порушень законодавства про надра, а саме про виконання повторної геолого-економічної оцінки Володимирського-1 родовища габро, що експлуатується Приватним підприємством "Моноліт" на підставі спеціального дозволу на користування надрами № 2861 від 29.11.2002 р.
Після одержання 04.09.2017 р. заяви заінтересованої особи - ПП "Моноліт" (та в подальшому ще двох звернень) Державною службою геології та надр України протягом тривалого часу не приймалось рішення щодо поновлення відповідачу дії спеціального дозволу, тоді як прийняття органом, який надає відповідний дозвіл, рішення (позитивного чи негативного) є обов`язковим. 
Враховано також, що зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами   № 2861 від 29.11.2002 згідно наказу Держгеонадр № 382 від 28.08.2017 передбачено з 01.11.2017. Водночас, як судом зазначено вище, станом на 01.11.2017 р. відповідач неодноразово звертався до Державної служби геології та надр України з проханням поновити дію такого дозволу з додаванням відповідних підтверджуючих документів.
Бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо своєчасного поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами № 2861 від 29.11.2002 р. при вирішенні спору в даній справі розглядається в безпосередньому зв`язку з питанням доведеності вини ПП "Моноліт" у спричиненні збитків навколишньому природному середовищу в розмірі 7648921,91 грн. За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що неприйняття компетентним суб`єктом владних повноважень відповідного рішення не може бути підставою для позбавлення суб`єкта, що звернувся у встановленому законом порядку із заявою щодо його прийняття, права здійснювати відповідну діяльність, в тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди.
Також колегія суддів звертає увагу, що п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, яким було передбачено проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин кожні п`ять років експлуатації ділянки надр, скасовано з 18.12.2017 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів Украіни № 1108 «Про внесення зміни до пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин». Таким чином, що зупинка спецдозволу ПП «Моноліт» відбулась з 01.11.2017 р., а з 18.12.2017 р. норма законодавства, на підставі якої був зупинений дозвіл, була відмінена.
Встановлено також, що станом на час складення акту № 06-02/23/2019-60/п (189) перевірки дотримання ПП "Моноліт" вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічних руд, неметалічних корисних копалин, горючих твердих корисних копалин) 16.08.2019 р. дія спеціального дозволу на користування надрами № 2861 від 29.11.2002 р. була вже поновлена.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що у березні 2018 року територіальним органом Державною екологічною інспекцією у Житомирській області проведено захід державного нагляду контролю за результатами якого виявлено ряд порушень природоохоронного законодавства, серед яких відсутнє порушення, яке стосується самовільного користування надрами, про що 30.03.2018 р. складено акт № 96 за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів /а.с. 167-194 у т.2/ та  припис № 40/2 від 30.03.2018 р. /а.с. 222-225 у т.1/.
За наведених обставин в їх сукупності колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що прокурор не довів неправомірної поведінки Приватного підприємства "Моноліт" щодо користування надрами на підставі спеціального дозволу          № 2861 від 29.11.2002 р. у період 01.11.2017-23.04.2019 рр. і, як наслідок – не довів спричинення останнім шкоди навколишньому природному середовищу на суму 7648921,91 грн.
Також колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції, що розмір шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, прокурором не обґрунтовано належним чином.
Порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди юридичними та фізичними особами, у тому числі іноземними особами та особами без громадянства в процесі їх діяльності внаслідок порушення законодавства про надра регулюється Методикою визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженою наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 303 від 29.08.2011 р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 19.09.2011 р. за № 1097/19835.
Пунктом 1.3 Методики визначено, що вона встановлює основні вимоги щодо порядку визначення заподіяних збитків і застосовується при визначенні відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами.
Збитки розраховуються особами, які уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) за використанням і охороною надр (пункт 3.1 Методики).
Для визначення обсягу самовільно видобутих надр безпосередньо на місці   видобування   виконують  прямі  вимірювання  лінійних розмірів:  довжини,  ширини та висоти,  розраховують  об`єм  через добуток лінійних розмірів  за  допомогою  відповідного  засобу вимірювальної техніки, що має метрологічне підтвердження (пункт 3.1 Методики).
Разом з тим, в матеріалах даної справи відсутні розрахунки спірної суми завданої навколишньому природному середовищу шкоди, здійснені безпосередньо на місці Державною екологічною інспекцією Поліського округу розмірів  за  допомогою  відповідного  засобу вимірювальної техніки, що не відповідає вимогам щодо порядку визначення заподіяних збитків.
Водночас розмір шкоди у даній справі прокурор обґрунтовує висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи № 1355/19-25 від 07.10.2019 р., здійснена в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2018 р. за № 12018060140000459. Згідно з даним висновком розмір збитків, завданих державі внаслідок самовільного видобутку корисної копалини загальнодержавного значення - габро, на земельній ділянці родовища - Володимирське 1, що знаходиться на відстані 3 км на північний схід від с. Добринь Хорошівського району Житомирської області, наданої у спеціальне користування ПП "Моноліт", за період з 01.11.2017 р. по 23.04.2019 р., становить 7648921,91 грн. /а.с. 103-108 у т.1/.
Суд зауважує, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2018 р. за № 12018060140000459 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 Кримінального кодексу України (порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у великому розмірі або незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення), - було закрито у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, і кримінальне правопорушення не встановлено, що виключає можливість дослідження преюдиційних обставин.
Щодо доводів прокурора, що Державна служба геології та надр України не міг спростувати висновки суду про свою бездіяльність, оскільки вказаний орган до розгляду у справі не залучався, то прокурором в порядку ст.ст. 74, 76-79 ГПК України не доведено яким чином рішення суду може вплинути на права та охоронювані законом інтереси Державної служби геології та надр України у даній справі. Тоді як саме прокурор, звертаючись з позовом до суду, визначив сторони та коло учасників у спорі.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 18.08.2022 р. у справі № 906/702/21 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд
                      
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від     18.08.2022 р. у справі № 906/702/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
Матеріали справи № 906/702/21 повернути  господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений 21.12.2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В. 

Суддя                                                                                              Петухов М.Г.  

Суддя                                                                                              Мельник О.В.