ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року	Львів	Справа № 460/21665/22 пров. № А/857/12414/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                                   Курильця А.Р.,
суддів                                                       Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря                                    Михальської М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу Державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 02 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними та скасування постанов,-

суддя в 1-й інстанції - Гресько О.Р.,
час ухвалення рішення - 02.08.2022 року, 19:35 год.,    
місце ухвалення рішення - м.Рівне,
дата складання повного тексту рішення - 02.08.2022 року, 

                                                    в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відділу Державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправними та скасування постанов.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду  від 02 серпня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано постанови державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 13.12.2021 №49992494 про стягнення виконавчого збору, від 08.07.2022 №69374100 про відкриття виконавчого провадження, від 08.07.2022 №69374100 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відділ Державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що виходячи з аналізу ст. ст. 26, 27, Закону України "Про виконавче провадження" стягнення виконавчого збору пов`язується з початком примусового виконання, яке розпочинається з прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки незалежно від того, що стягувачем було подано заяву про закінчення виконавчого провадження з підстав визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, нестягнута сума виконавчого збору підлягає стягненню, оскільки виконавче провадження №49992494 було закінчено у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, тобто з підстав, визначених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 даного Закону. Крім того, державний виконавець, який приймав оскаржувані постанови, не перебував у трудових відносинах з Рівненським міським відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), а відтак відсутніми були підстави для заявлення ним самовідводу.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
На виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження №49992494 з примусового виконання виконавчого листа №2-5793/09, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 28.10.2010, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як солідарних боржників згідно кредитного договору № 6881743 від 15 вересня 2008 року заборгованість з основної суми кредиту в розмірі 49515,28 доларів США, заборгованість за непогашеними в строк процентами за користування кредитом в розмірі 6997,71 доларів США, сума пені за порушення строків повернення основної суми кредиту та процентів за користуванням кредитом в розмірі 30000,00 грн, штраф за не поновлення договорів страхування в розмірі 15000,00 грн.
Постанова про відкриття виконавчого провадження за №49992494 була винесена 02.02.2016.
13.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору №49992494 в розмірі 148269,11 грн.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.06.2022 у справі №2-5793/10, що набрала законної сили 05.07.2022 заяву ОСОБА_1 , стягувач публічне акціонерне товариство «Перший Український Банк», боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Виконавчий лист по цивільній справі №2-5793/09 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, виданий Рівненським міським судом Рівненської області 28 жовтня 2010 року в частині боржника ОСОБА_1 визнано таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.
07.07.2022 представник позивача звернувся до відповідача із клопотанням про закінчення виконавчого провадження з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), при цьому, зазначивши, що виконавчий збір у такому випадку не стягується, а стягнута сума виконавчого збору підлягає поверненню.
Натомість, 07.07.2022 державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", тобто у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Постановою від 08.07.2022 було відкрито виконавче провадження №69374100 з примусового виконання постанови Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 148269,11 (залишок нестягнутого виконавчого збору становить 144704,26 грн).
Також, у межах виконавчого провадження №69374100 винесено постанова від 08.07.2022 №69374100 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
Вважаючи протиправними постанови відповідача від 13.12.2021 №49992494 про стягнення виконавчого збору, від 08.07.2022 №69374100 про відкриття виконавчого провадження та від 08.07.2022 №69374100 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Спір у цій справі виник, зокрема, з приводу правомірності стягнення з боржника виконавчого збору у випадку визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; з приводу правомірності виконання постанови про стягнення виконавчого збору саме державним виконавцем стягувача - Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за відповідною постановою про стягнення виконавчого збору. 
Правовідносини у цій сфері врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII який є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій. 
Крім того, враховуючи те, що виконавче провадження №49992494 з примусового виконання виконавчого листа №2-5793/09, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 28.10.2010, було відкрито державним виконавцем 02.02.2016, то спірні правовідносини в частині надання правової оцінки питанню стягнення з боржника (позивача) виконавчого збору та винесення відповідної постанови, також регулюються положеннями Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV (в редакції, що діяла на момент вирішення питання щодо стягнення з боржника виконавчого збору).
Так, відповідно до частини другої статті 25 Закону України від 21 квітня 1991 року №606-XIV «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. 
Відповідно до пунктів 1-3 наявної у матеріалах справи постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Коженова С.С. від 02.02.2016 №49992494 про відкриття виконавчого провадження вирішено відкрити виконавче провадження, запропоновано боржнику добровільно виконати виконавчий документ до 08.02.2016, повідомлено, що невиконання рішення в наданий для добровільного виконання строк, таке рішення буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій.
Згідно з частинами 1, 3 статті 27 Закону № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.
У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.
Винесення в подальшому державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бабич Т.О. постанови про стягнення виконавчого збору, а саме - 13.12.2021, свідчить про відсутність добровільного виконання виконавчого листа №2-5793/09, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 28.10.2010, станом на 13.12.2021.
Відповідно до частин першої, третьої статті 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.  Постанова  про стягнення виконавчого збору виноситься під час   першого   надходження   виконавчого   документа   державному виконавцю.  Під час наступних пред`явлень до виконання виконавчого документа  державному  виконавцеві  виконавчий  збір  стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання. 
З аналізу вищенаведеного суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49992494 мала бути винесена державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції на виконання та у відповідності до положень ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV саме після встановлення державним виконавцем невиконання боржником рішення майнового характеру у встановлений строк.
Натомість, оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49992494 винесена, по-перше, лише 13.12.2021, по-друге, державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (тобто стягувачем за таким виконавчим документом є саме Рівненський міський відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)), і по-третє, на підставі ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, в той час, як імперативно мала б бути винесена за відсутності подання боржником доказів добровільного виконання рішення суду на виконання положень ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV.
Таким чином, питання про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору було вирішено на підставі неналежного закону, який мав би бути застосований при винесенні відповідного рішення, що, в свою чергу, свідчить про порушення суб`єктом владних повноважень вимог п. п. 1, 10 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Як вже зазначалося вище, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.06.2022 у справі №2-5793/10, що набрала законної сили 05.07.2022 заяву ОСОБА_1 , стягувач публічне акціонерне товариство «Перший Український Банк», боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Виконавчий лист по цивільній справі №2-5793/09 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, виданий Рівненським міським судом Рівненської області 28 жовтня 2010 року в частині боржника ОСОБА_1 визнано таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням положень ч. 7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір за примусове виконання виконавчого листа №2-5793/09, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 28.10.2010, що перебував на виконанні у Рівненському міському відділі ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), не стягується.
За сукупності ознаки невідповідності оспорюваній постанові про стягнення виконавчого збору від 13.12.2021 №49992494 вимогам положень Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV, а також наявності факультативної ознаки - визнання виконавчого документа №2-5793/09, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 28.10.2010, таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відсутності підстав для стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору відповідно до постанови від 13.12.2021 №49992494.
За наведених обставин оспорювана постанова про стягнення виконавчого збору від 13.12.2021 є протиправною та належить до скасування.
Як наслідок, прийнята постанова від 08.07.2022 №69374100 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №49992494, а також прийнята державним виконавцем в межах виконавчого провадження постанова 08.07.2022 №69374100 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження є протиправними та належать до скасування.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що помилковими є твердження представника позивача що державний виконавець, який приймав оскаржувані рішення, перебуває у трудових відносинах із стягувачем за виконавчим документом - відповідачем, а отже, в силу вимог ч. 4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», не може виконувати постанову про стягнення виконавчого збору від 13.12.2021 №49992494 та зобов`язаний був заявити самовідвід, оскільки доданими до матеріалів справи наказами  від 24.07.2017 №384/04/к, від 11.10.2017 №552/04/к, від 27.12.2019 №237/К, від 27.04.2021 №912/К, від 12.05.2021 №1136 підтверджується, що роботодавцем, тобто особою, яка перебуває у трудових відносинах з державним виконавцем Бабич Т.О., є не Рівненський міський відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), а безпосередньо Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).  
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Відділу Державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308,316,317,320,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                  п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Відділу Державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2022 року у справі № 460/21665/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 28 вересня 2022