УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

08 грудня 2022 року 

м. Київ

справа № 560/4763/22
адміністративне провадження № К/990/33841/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стеценка С.Г.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 
на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року (суддя Ковальчук О.К.) та 
постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року (колегія у складі суддів Матохнюка Д.Б., Білої Л.М., Гонтарука В.М.)
у справі № 560/4763/22
за позовом ОСОБА_1  
до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області; відповідач), у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непоновлення та невиплати їй пенсії за віком за період з 01.03.2010 до 06.10.2015 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV);
- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області поновити та виплати пенсію за віком з 01.03.2010 до 06.10.2015 відповідно до Закону № 1058-ІV у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 09.06.2022 задовольнив позов частково:
-          визнав протиправними дії ГУ ПФ України в Хмельницькій області щодо відмови у поновленні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 01.03.2010 до 06.10.2015;
-          зобов`язав ГУ ПФ України в Хмельницькій області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за період з 01.03.2010 до 06.10.2015 відповідно до Закону № 1058-ІV у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі;
-          відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог;
-          стягнув на користь ОСОБА_1 496,20 грн на відшкодування судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Хмельницькій області.

Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 01.11.2022 скасував рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у частині відмови у задоволенні позовних вимог про нарахування компенсації втрати частини доходів, прийняв в цій частині нову постанову, якою:
-          зобов`язав ГУ ПФ України в Хмельницькій області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за період з 01.03.2010 до 06.10.2015 відповідно до Закону № 1058-ІV у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";
-          у іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.06.2022 залишив без змін.

01.12.2022 ГУ ПФУ в Хмельницькій області подало до Верховного Суду через підсистему "Електронний кабінет" касаційну скаргу, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.06.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суди попередніх інстанцій при вирішенні спору не врахували висновки щодо застосування норм права, висловлені Вищим адміністративним судом у рішенні від 27.01.2015 у справі № К/800/55219/14. Пенсійний фонд на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 04.12.2015 у справі № 682/22886/15-а поновив ОСОБА_1 виплату пенсії; питання нарахування та виплати пенсії за період з 01.03.2010 до 06.10.2015 є спірним.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржуються дії територіального органу Пенсійного фонду щодо відмови поновити виплату пенсію.
Хмельницький окружний адміністративний суд в ухвалі від 11.04.2022 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Проте ГУ ПФУ в Хмельницькій області у касаційній скарзі не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах Закону № 1058-IV, Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", інших норм матеріального чи процесуального права.
Тому, Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та Суд не вбачає інших обставин, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18  виклала висновок щодо питання поновлення виплати пенсії особам, які виїхали за кордон, після прийняття Конституційним Судом України Рішення у справі № 25-рп/2009, який зводиться до того, що «<…> обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим. Відновлення виплати пенсії має проводитися з дати ухвалення Рішення Конституційним Судом України від 07 жовтня 2009 року у справі № 25-рп/2009 без обмеження її виплати жодними строками.».

Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.06.2022 відповідно до такої правової позиції, погодився з висновком суду про те, що              виплата ОСОБА_1 пенсії не обмежується жодними строками, вона має право на поновлення виплати пенсії з 01.03.2010 у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.
Ухвалюючи нове рішення у частині вирішення позовних вимог про нарахування компенсації втрати частини доходів, Сьомий апеляційний адміністративний суд керувався правовою позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 04.01.2019 у справі № 159/1615/17, дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 має право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Разом з тим, ГУ ПФУ в Хмельницькій області не наводить обґрунтування для відступлення від зазначених правових позицій Верховного Суд та у цій справі Суд таких підстав для відступу не вбачає.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин, ГУ ПФУ в Хмельницькій області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі № 560/4763/22.
2.          Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              С.Г. Стеценко