ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року 
м. Київ
справа № 160/11995/22
адміністративне провадження № К/990/32904/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Чумаченко Т.А.,
суддів - Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу  №160/11995/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Табако» до Державної податкової служби України, третя особа: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремлений підрозділ, про визнання протиправним та скасування розпорядження від 05.08.2022 №169-р/л, зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року (прийняту в складі головуючого судді Кальника В.В.) і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року (прийняту в складі: головуючого судді Добродняк І.Ю., суддів   Бишевської Н.А., Семененка Я.В.),
УСТАНОВИВ:
І. Рух справи
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Табако» (далі -                      ТОВ «Юнайтед Табако») звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі - ДПС України), третя особа: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремлений підрозділ (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, як відокремлений підрозділ), у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження ДПС України від 05 серпня  2022 року №169-р/л про анулювання ліцензії на виробництво тютюнових виробів №376, терміном дії з 30.05.2017 до 30.05.2022, ТОВ «Юнайтед Табако»;
- зобов`язати ДПС України видалити інформацію щодо анулювання ліцензії на виробництво тютюнових виробів ТОВ «Юнайтед Табако» з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах та офіційного веб-сайту ДПС України.
2.          Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження ДПС України від 05 серпня 2022 року №169-р/л про анулювання ліцензії ТОВ «Юнайтед Табако» на виробництво тютюнових виробів №376, терміном дії з 30.05.2017 до 30.05.2022.
3.          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року задоволено заяву ТОВ «Юнайтед Табако» про забезпечення позову: зупинено дію розпорядження ДПС України від 05 серпня 2022 року №169-р/л про анулювання ліцензії на виробництво тютюнових виробів ТОВ «Юнайтед Табако» №376, строком дії з 30.05.2017 до 30.05.2022, до набрання рішенням суду законної сили.
4.          Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що анулювання ліцензії має наслідком зупинення господарської діяльності позивача у вигляді виробництва тютюнових виробів, а тому до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження у судовому порядку існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача у вигляді зупинення господарської діяльності. Суд посилався на те, що указана обставина може привести до розірвання договірних відносин, вивільнення працівників, що матиме наслідком утруднення або неможливість відновлення господарської діяльності, в зв`язку з чим для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
5.          Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
6.          Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня             2022 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від                      10 серпня 2022 року залишено без змін. 
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
7.          24 листопада 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДПС України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від             10 серпня 2022 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від            25 жовтня 2022 року.
8.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями від            24 листопада 2022 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Чумаченко Т.А., суддям Васильєвій І.А., Юрченко В.П.
9.          Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДПС України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року.
ІІІ. Доводи касаційної скарги та заперечень на неї.
10.          Касаційну скаргу відповідач мотивує тим, що не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
11.          Скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій під час розгляду заяви про забезпечення позову не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постановах: від 28 березня 2018 року (справа №800/521/17); від 18 лютого 2021 року (справа №420/7063/20); від 10 квітня 2019 року (справа №826/16509/18; від 17 червня 2020 року (справа №380/930/20); від 19 червня 2018 року (справа №826/9263/17); від 17 червня 2020 року (справа №380/930/20).
12.          Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
13.          У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Юнайтед Табако», посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.
ІV. Позиція Верховного Суду
14.          Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначені      статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС  України), колегія суддів зазначає таке.
15.          Частинами першою та другою статті 150 КАС України перебачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити встановлені цією статтею заходи забезпечення позову.
16.          Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
17.          Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
18.          Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
19.          В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
20.          Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
21.          При цьому, заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
22.          Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
23.          Суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними. Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
24.          Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
25.          Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.
26.          При вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до оспорюваного розпорядження відповідач анулював попередньо видані позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
27.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Юнайтед Табако» є виробництво тютюнових виробів.
28.          05 серпня 2022 року ДПС України прийнято розпорядження №169-р/л, яким  анульовано  ліцензію ТОВ «Юнайтед Табако» на виробництво тютюнових виробів №376, терміном дії з 30.05.2017 до 30.05.2022.
29.          Підставою для анулювання ліцензії є засвідчений у акті №666/04-36-09-02/40930346 від 10.05.2022 факт відмови суб`єкта господарювання у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки.
30.          Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
31.          Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання (стаття 3 Закону №481/95-ВР).
32.          Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про існування визначених у   статті 150 КАС України   обставин для вжиття заходів забезпечення позову. Суди попередніх інстанцій оцінили той факт, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи унеможливити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, оскільки виробництво тютюнових виробів основним видом діяльності позивача та можливе лише за наявності відповідної ліценції, а тому її анулювання призведе до зупинення господарської діяльності, що очевидно потягне за собою такі неминучі наслідки як розірвання договірних відносин, вивільнення працівників, що матиме наслідком утруднення або неможливості відновлення господарської діяльності, а відтак для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
33.          Надаючи оцінку характеру ймовірних наслідків спірного у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень про зупинення дії якого просив позивач у заяві про забезпечення позову, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що оскаржуване розпорядження з моменту оприлюднення на офіційному веб-сайті органу ліцензування набрало чинності 08.08.2022, а отже створює правові наслідки у вигляді позбавлення можливості здійснення господарської діяльності до моменту перевірки в судовому порядку правомірності його прийняття.
34.          За таких обставин суди попередніх інстанцій обґрунтовано вважали, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову спрямоване на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог та не зумовлює фактичне вирішення справи.
35.          Правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховним Судом, який у постановах від 14 грудня 2021 року (справа №240/16920/21), від 15 квітня 2022 року (справа №440/6755/21), від 13 липня 2022 року (справа №240/26736/21) дійшов висновків, аналогічних до викладених колегією суддів у цій справі.
36.          Викладений у касаційній скарзі довід про відсутність підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат є безпідставним та спростовується вищенаведеним. 
37.          Висновки, викладені Верховним Судом у постановах, на які посилається скаржник, не можуть бути застосовані у цій справі, оскільки вказана вони ухвалені у неподібних до цієї справи правовідносинах. 
38.          Аргументи касаційної скарги про неправильність зроблених судами висновків є безпідставними та зводяться до переоцінки встановлених у справі обставин, що не узгоджується з приписами статті 341 КАС України.
39.          Доводи касаційної скарги не підтверджують обставин неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права при вирішенні цієї справи.
VI. Висновки за результатом розгляду касаційної скарги 
40.          Суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що  обраний позивачем спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
41.           Відповідно до   статті 350 КАС України   суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених   статтею 341 цього Кодексу   межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 341,   345,   349,   350,   355,   356,   359 КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.           
Судді                                                                                               Т.А. Чумаченко
                                                                                            І.А. Васильєва  
                                                                                                           В.П. Юрченко