УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №367/5609/21 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В. 
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді:         Коломієць О.С.
суддів                               Талько О.Б, Шевчук А.М. 
розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №367/5609/21 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 
на заочне рішення  Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2022 року, яке ухвалено суддею Корбут В.В.
в с т а н о в и в :
У липні 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 75309,09 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 липня 2019 року відповідач підписав заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням платіжного засобу (платіжної картки) (далі - договір КБОФО). Підписанням вказаної заяви клієнт беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви розміщена на інтернет-сторінці Банку www/ochadbank.ua, та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку (пункт 3.1. заяви).
Пунктом 3.2. заяви визначено, що відповідно до умов договору Банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетово-кредитною схемою. За змістом блоку 4 заяви, ОСОБА_1 підтверджує своє письмове клопотання на отримання кредиту й усвідомлення того, що укладає кредитний договір.
На підставі підписаної заяви Банк надав відповідачу кредит шляхом встановлення кредитної лінії у розмірі 66 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,001% річних та щомісячної комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 3,2% на строк дії платіжної картки. Проценти нараховуються на фактично отриману суму кредиту.
Згода відповідача на одержання кредиту підтверджується банківською випискою по рахунку, якою підтверджуються усі виконані відповідачем операції.
Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконував, у зв`язку з чим станом на 16 січня 2021 року утворилась заборгованість у сумі 75309,09 грн.
Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі АТ «Ощадбанк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що кредитні правовідносини виникли внаслідок укладення сторонами договору приєднання, складовими частинами якого є Заява про приєднання від 03.07.2019 та Договір комплексного банківського обслуговування, в редакції, яка діяла станом на дату підписання зави про приєднання. При цьому підписавши вказану заяву про приєднання відповідач погодився на запропоновані банком умови надання кредиту, який був встановлений в розмірі 66 000,00 грн. Відтак, сторонами погоджені усі істотні умови договору. Суд безпідставно не прийняв до уваги, що ОСОБА_2 користувався кредитним лімітом, здійснював погашення заборгованості та сплачував проценти, що підтверджується випискою, яка є в матеріалах справи. Крім того, вказана банківська виписка по рахунку, є належним та допустимим доказом щодо заборгованості відповідача по кредиту, оскільки є первинним бухгалтерським документом, яка підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тому у суду були відсутні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості.
Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом під час розгляду справи встановлено, що 03 липня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до договору КБОФО та відкриття поточного рахунку з використанням платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якої відповідач оформив платіжну картку типу «Моя картка» (а.с.18,19).
Відповідно до пункту 3.2. блоку 3 Заяви про приєднання банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетово-кредитною схемою (а.с.18 зворот).
Заява про приєднання №272265211/070617 не містить даних про суму кредиту чи кредитного ліміту.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У частині другій статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
У частині першій статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі №278/2177/18, на яку міститься посилання в касаційній скарзі, зазначено, що «виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами».
У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах першій - третій статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надавши оцінку наданим Банком доказам у їх сукупності та встановивши, що АТ «Ощадбанк» не надало належних доказів на підтвердження того, що відповідач був ознайомлений із договором КБОФО та Умовами користування кредитною лінію (кредитом), підписана відповідачем заява про приєднання до Договору КБОФО та відкриття поточного рахунку з використанням платіжного засобу (платіжної картки) не містить суми наданого кредиту (кредитного ліміту), відсоткової ставки за користування кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання та її визначеного розміру, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Отже доводи апеляційної скарги є такими, що не дають підстав вважати, що рішення не відповідає матеріалам справи, встановленим фактичним обставинам  та вимогам матеріального та процесуального закону.  Перевіривши їх, суд не знаходить такими, що дають підстави для скасування судового рішення.  
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення  з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.
Керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення, а заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий                                               Судді