Ухвала     
 
26 вересня 2022 року
м. Київ
 
справа № 462/2758/21
 
провадження № 61-8878ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» на рішення Залізничного районного суду                        м. Львова від 12 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду                                від 04 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Залізничного районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада                    2021 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» (далі - ДП «ЛДЗ «Лорта») про стягнення                                    ненарахованої та невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати задоволено.
Стягнуто з ДП «ЛДЗ «Лорта» на користь ОСОБА_1 ненараховану та невиплачену заробітну плату у розмірі 265 896,48 грн без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цих сум відповідно до законодавства України.
Стягнуто з ДП «ЛДЗ «Лорта» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період часу з січня 2008 року до квітня 2021 року, яка станом на березень 2021 року становить 144 790,64 грн, без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню із цих сум відповідно до законодавства України.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 року апеляційну скаргу ДП «ЛДЗ «Лорта» задоволено частково.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 липня 2021 року змінено, викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції.
Стягнуто з ДП «ЛДЗ «Лорта» на користь ОСОБА_1 ненарахованої та не виплаченої заробітної плати у розмірі 57 834,84 грн, з урахуванням податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню відповідно до законодавства України.
Стягнуто з ДП «ЛДЗ «Лорта» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період часу з січня 2008 року до квітня 2021 року станом на березень 2021 року                     у розмірі 86 622,67 грн з урахуванням податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню відповідно до законодавства України.
У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У вересні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДП «ЛДЗ «Лорта» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 09 вересня                     2022 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
У касаційній скарзі ДП «ЛДЗ «Лорта» вказує, що оскаржувану постанову апеляційного суду представник ДП «ЛДЗ «Лорта» - адвокат Талалаєва О. Ю. отримала на електронну пошту 11 серпня 2022 року, що підтверджується наданими доказами. Проте у касаційній скарзі заявник не просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення. Разом з тим, зазначені доводи не змінюють встановлений ЦПК України строк касаційного оскарження, а можуть бути підставою для поновлення цього строку за умови подання відповідної заяви з наведенням відповідних мотивів.
 
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.
 
Отже, заявнику необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
 
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Крім того, касаційна скарга ДП «ЛДЗ «Лорта» не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова                                 від 12 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду                                  від 04 липня 2022 року в частині стягнення з ДП «ЛДЗ «Лорта» на користь                               ОСОБА_1 86 622,67 грн компенсації та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог; постанову Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 року змінити у резолютивній частині, що не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
 
За приписами статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення      у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково                        і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій                                         у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;
6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково                                 і закрити провадження у справі у відповідній частині;
7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
 
Ураховуючи викладене, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу, прохальна частина якої повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які він просить скасувати, а також яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду його касаційної скарги та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги та копії скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.
 
Також касаційна скарга ДП «ЛДЗ «Лорта» не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав)
 
Абзацом першим частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно            у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених                    частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої                             статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права                       у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Як на підстави касаційного оскарження вказаних судових рішень                                                   ДП «ЛДЗ «Лорта» посилається на пункт 1 частини другої статті 389                             ЦПК України, однак не зазначає про те, який саме висновок, про застосування якої норми права і у якій справі не було враховано судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях, що не дає підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Крім того, як підставу касаційного оскарження заявник, вказує пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, проте посилаючись на вказану підставу, заявник не зазначаєщодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
 
Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду               від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.
 
Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка), перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
 
Отже, ДП «ЛДЗ «Лорта»необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Крім того, касаційна скарга ДП «ЛДЗ «Лорта» не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої                    статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року. 
 
Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270 грн.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»                             (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року,                 в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною                     особою - підприємцем ставка судового збору становить1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Вимоги касаційної скарги свідчать про те, що ДП «ЛДЗ «Лорта» оскаржує рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 липня 2021 року                   та постанову Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 року в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення з ДП «ЛДЗ «Лорта» на користь ОСОБА_1 86 622,67 грн компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період часу з січня 2008 року               до квітня 2021 року.
 
Згідно із частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
 
Отже, за вказану вимогу до сплати підлягала сума у розмірі 908 грн, оскільки 1% оспорюваної суми менше ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (86 622,67 грн * 1% = 866,23 грн).
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                    «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми                 та становить 1 816 грн (908 грн * 200% = 1 816 грн).
 
Ураховуючи наведене, ДП «ЛДЗ «Лорта» необхідно надати суду касаційної інстанції докази сплати судового збору за подання касаційної скарги                             у розмірі 1 816 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду                      у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК                              у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України                        «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 липня                 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 липня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалипротягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець